Справа № 165/286/25
Провадження № 2/165/68/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді   Василюка А.В.,
за участю секретаря  Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Комунальне підприємство "Управляюча житлова компанія №1" Нововолинської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири
встановив:

23 січня 2025 року адвокат Бондарчук С.Ф., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостйн вимоги щодо предмету спору КП «УЖК №1 Нововолинської міської ради Волинської області» про відшкодування шкоди завданої затопленням квартири.
Вимоги позовної заяви обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Мешканці квартири АДРЕСА_2 (поверхом вище), неодноразово затоплювали квартиру позивача, востаннє 15 серпня 2024 року. Вказує, що внаслідок залиття 15 серпня 2024 року у її помешканні було пошкоджено гіпсовані стелі та стіни, що в коридорі та кімнаті. Сліди затікання води та коричневі плями виявлені по усій квартирі, крім санвузла, оскільки у санвузлі була встановлена підвісна стеля з водонепроникного матеріалу. 21 серпня 2024 року із стелі санвузла будівельники злили воду, яка зібралася між плитою перекриття і підвісною стелею через отвір для під`єднання і монтажу світильника. Також зазначає, що внаслідок затоплення, квартира позивача не придатна для постійного проживання та потребує поточного ремонту. Наймачем квартири АДРЕСА_3 (знаходиться поверхом вище) є ОСОБА_2 , яка, вважає має понести відповідальність за завдану шкоду ОСОБА_1 15 серпня 2024 року вона не допустила в квартиру уповноважених представників КП «УЖК №1 Нововолинської міської ради» для з`ясування причин затоплення, та не зверталася до вказаного підприємства в серпні 2024 року з приводу залиття квартири внаслідок протікання даху та/або пошкодження внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення. Згідно зведеного кошторисного розрахунку, розмір завданого позивачу матеріального збитку становить 39516 грн. Оскільки після отримання пропозиції щодо мирного врегулювання спору, відповідач в добровільному порядку не відшкодувала завдану позивачу майнову шкоду, тому просить стягнути з відповдача ОСОБА_2 у користь позивача ОСОБА_1 39516 грн. майнової шкоди завданої залиттям квартири, а також понесені судові витрати у справі, що включають витрати на професійну правничу допомогу, витрати понесені на проведення будівельно-технічної експертизи, а також сплачений судовий збір у справі.
14 листопада 2025 року представник позивача ОСОБА_3 , через ЕС, подав заяву про збільшення позовних вимог. У поданій заяві, з огляду на проведену будівельно-технічну експертизу у справі, ОСОБА_3 просить суд стягнути з вдповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 майнову шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 52135 грн., а також понесені судові витрати у справі (а.с.125-126).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представник – адвокат Бондарчук С.Ф. подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, підтримав позов з підстав у ньому викладених, а також не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 168-169)
Від представника третьої особи КП «УЖК №1 Нововолинської міської ради» начальника Лукашука М.П. надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності їх представника, у поданій заяві останній не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача (а.с. 166).
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправлення (а.с. 161-162). 
Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні, з досліджених доказів, а саме: договору дарування квартири від 16 листопада 2012 року (а.с.7-8), копії витягу про державну реєстрацію прав від 19 грудня 2012 року (а.с. 9), копії технічного паспорта (а.с.10-11) встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_4 . 
Квартира за адресою: АДРЕСА_4 , перебуває у комунальній власності та знаходиться у користуванні квартиронаймача ОСОБА_2 та членів її сім`ї, що підтверджується долученою довідкою КП «УЖК №1 Нововолинської міської ради» та копією по квартирної картки(а.с.16).
За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У ч.1, ч.2 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 у рамках розгляду цивільної справи №757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.
У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за №927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком №4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.
У акті від 22 серпня 2024 року, що затверджений в.о. начальника КП «УЖК №1» Марчук Ю. комісія у складі працівників КП «УЖК №1» Котюк С.С., ОСОБА_5 , виявила у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок її залиття, наступні ушкодження:коридор розміром 2,30 х 1,35 м. Стеля гіпсована, пофарбована водоемульсійною фарбою білого кольору. Стіни – гіпсована стяжка, пофарбовані водоемульсійною фарбою бежевого кольору. На стелі в коридорі виявлені наступні сліди затікання – мокрі коричневі плями по всьому периметру, що спускаються на стіну над вхідними дверима з загального коридору в квартиру розміром 1,35 х 0,20 м. З правого боку від вхідних дверей в секцію по кутку мокрі стіни розміром 0,64 х 0,26 м. Стіна над вхідними дверима в кімнату має мокрі коричневі плями розміром 1,10 х 0,41 м. Кімната розміром 6,30 х 2,86 м. Стеля гіпсована, пофарбована водоемульсійною фарбою білого кольору. Стельовий плінтус пластиковий білий. Стіни гіпсовані, пофарбовані водоемульсійною фарбою бежевого кольору. На стелі жовта пляма розміром 5,50 х 0,20 м. Над вхідними дверима з коридору в кімнату вздовж всієї стіни під плінтусом коричнева пляма розміром 6,30 х 0,15 м. Кухня розміром 5,5 х 3,85 м. Стеля пофарбована водоемульсійною фарбою білого кольору, стіни – бежевого. Стеля суха. По всій поверхні стіни суміжній з кімнатою зверху з під стельового плінтуса до плінтуса підлоги видно одиночні потоки (цівки) води. Санвузол на стелі та стінах ознак затікання не виявлено. Також зазначено, що зі слів мешканки квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_6 відомо, що затоплення квартири відбувається неодноразово із квартири АДРЕСА_3 , що на п`ятому поверсі. Поспілкуватися з мешканкою квартири АДРЕСА_3 не вдалося, вона відмовилася добровільно відшкодувати завдану шкоду, з квартири АДРЕСА_3 виходить неприємний запах (а.с.12 ).
Наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленим нормам, не суперечить іншим доказам у справі. Крім того, фототаблиці долучені позивачем по позовної заяви (а.с.35-38) підтверджують обставини зазначені в акті.
Відповідач, отримавши пропозицію позивача, а також позовну заяву з матеріалами не подала до суду відзив, та заперечення на встановлені у вищезазначеному акті обставин та заявлених до неї позовних вимог. 
З огляду на встановлене, усуду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність інформації, яка зафіксована у акті від 22 серпня 2024 року. 
Ухвалюючи рішення у справі суд бере до уваги повідомлення в.о. начальника КП «Нововолинськводоканал» НМР №1711/01-06 від 28.08.2024 про неможливість встановлення причин затоплення квартири АДРЕСА_6 , з причин відсутності мешканців квартири АДРЕСА_3 (а.с.13) та повідомлення №2118/01-03 від 06.12.2024 на запит адвоката щодо відсутності звернення наймача квартири за АДРЕСА_3 ОСОБА_2 протягом серпня 2024 року до КП «Нововолинськводоканал» НМР з приводу залиття приміщень квартири АДРЕСА_3 (а.с.19).
У висновку експерта №СЕ-19/103-25/7976-БТ від 10 жовтня 2025 року, який складений за результатами проведення на підставі ухвали суду судової будівельно-технічної експертизи, визначено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести з метою усунення пошкоджень спричинених унаслідок залиття приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 52135,00 (п`ятдесят дві тисячі сто тридцять п`ять) гривень. При цьому, до висновку експертом був долучений кошторисний розрахунок №П130 (а.с.107-114)
Згідно приписів ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінка висновків експерта, як одного із способів доказування, поряд з іншими доказами, є виключною компетенцією суду. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 13.03.2020 у справі №923/43/19).
Згідно з п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.
Отже, з наведеного вбачається, що сторони, як власник та наймач нерухомого майна, зобов`язані дотримуватись правил користування приміщеннями житлових будинків, слідкувати за санітарно-технічним обладнанням в квартирі, яка є її власністю та/або перебуває у постійному користуванні та докладати зусиль для того, щоб не порушити права інших осіб, не завдати їм шкоди, що виливає з вимог ст.13 ЦК України.
З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що діями відповідача ОСОБА_2 , як наймача квартири, яка не забезпечила належне утримання санітарно-технічного обладнання у найманому помешканні та заподіянням матеріальної шкоди, що виразилася у пошкодженні майна, внаслідок залиття квартири позивача, встановлений причинно-наслідковий зв`язок. 
При визначенні обсягу та розміру шкоди спричиненої позивачу внаслідок залиття квартири, суд бере до уваги висновок експерта №СЕ-19/103-25/7976-БТ від 10 жовтня 2025 року в якому експертом визначено вартість встановлених пошкоджень.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 52135 грн. майнової шкоди, завданої у зв`язку із залиттям її квартири.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 1211,20 грн. сплаченого судового збору та 9627,12 грн. понесених витрат, пов`язаних із проведенням будівельно-технічної експертизи, що підтверджуються документально (а.с. 5-6, 137).
Разом з тим,  відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суду було надано наступні докази: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер (а.с.15), копію договору №01-31/10/2024 від 31.10.2024 (а.с. 138), розрахунок (а.с. 139), квитанцію до прибуткового касового ордера №3 (а.с. 140).
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, ціну позову і приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, слід зменшити до 6000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із здійсненням права користування сторонами нерухомим майном, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат.
Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.319, ст.322, ст.1166, ст.1167 ЦК України, ст.151, ст.177, ст.179, ст.190 ЖК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 52135 (п`ятдесят дві тисячі сто тридцять п`ять) грн. майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 9627 (дев`ять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 12 коп. витрат, пов`язаних із проведенням будівельно-технічної експертизи, 6000 (шість тисяч) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) судового збору, а всього 16838 (шістнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 32 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про сторін у справі:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 02 березня 2026 року.

Головуючий суддя  підпис  А.В. Василюк