Справа № 468/2914/25
2/468/265/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Зарванської Л.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу №468/2914/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.07.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №24.07.2023 – 100001924 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит у сумі 12 000 грн. строком на 70 днів до 01.10.2023 року з умовою сплати процентів в розмірі 1,3% в день. 
Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка становить 24 719,89 грн., з яких: 12 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 10 919,89 грн. – заборгованість за процентами, 1800 грн – комісія за надання кредиту. 
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
В тексті позову позивач заявив про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Позов надійшов до суду 29.12.2025 року (сформований в системі «Електронний суд» 28.12.2025 року).
09.01.2026 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач при розгляді справи в суді підтвердила укладення кредитного договору та просила звільнити її від сплати процентів за користування кредитом або вирішити питання про розстрочення виконання рішення, оскільки вона є особою з інвалідністю, має онкологічне захворювання, яке потребує вартісного лікування.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором; копію договору про надання послуг в системі LiqPay від 01.11.2020 року; копію квитанції від 24.07.2023 року; копію паспорту споживчого кредиту від 24.07.2023 року; копію додатку до анкети Позичальника від 24.07.2023 року; копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача; копію пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (оферти) від 24.07.2023 року; копію заявки від 24.07.2023 року; копію підтвердження укладення кредитного договору від 24.07.2023 року; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 23.09.2025 року; відомості про зараховані заробітну плату та пенсію; копії фіскальних чеків про придбання медичних препаратів), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку про можливість задоволення позову.

Судом встановлено, що 24.07.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №24.07.2023 – 100001924 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит у сумі 12 000 грн. строком на 70 днів до 01.10.2023 року з умовою сплати процентів в розмірі 1,3% в день, комісії за надання кредиту в сумі 1800 грн, сторони погодили графік платежів за кредитом. 

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним становить 24 719,89 грн., з яких: 12 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 10 919,89 грн. – заборгованість за процентами, 1800 грн – комісія за надання кредиту.
Заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за вказаним вище договором розрахована позивачем відповідно до умов договору та в межах визначених строків кредитування, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №24.07.2023 – 100001924 від 24.07.2023 року в сумі 24 719,89 грн., з яких: 12 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 10 919,89 грн. – заборгованість за процентами, 1800 грн – комісія за надання кредиту.
При цьому відповідно до ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно з ч.4-5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, серед іншого, враховує щодо фізичної особи – тяжке захворювання її самої членів її сім`ї, її матеріальний стан.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. 
При цьому відповідач надав суду відомості про наявність в неї онкологічного захворювання, яке потребує вартісного лікування, та відомості про її доходи останнім часом, що у своєму комплексі дає суду достатні підстави вирішити питання про розстрочення виконання судового рішення на шість місяців з визначенням відповідного графіку. 

Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 12; 13; 81; 264; 265; 267 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №24.07.2023 – 100001924 від 24.07.2023 року в сумі 24 719 (двадцять чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять) гривень 89 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання вказаного рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №24.07.2023 – 100001924 від 24.07.2023 року в сумі 24 719 гривень 89 копійок на шість місяців, встановивши наступний графік погашення заборгованості:
- до 01.06.2026 року 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 98 копійок;
- до 01.07.2026 року 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 98 копійок;
- до 01.08.2026 року 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 98 копійок;
- до 01.09.2026 року 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 98 копійок;
- до 01.10.2026 року 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 98 копійок;
- до 01.11.2026 року 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 99 копійок. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошене скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (вул. Саксаганського, 133А м. Київ, ідентифікаційний код 37356833);
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 03.04.2026 року. 

суддя: