Справа № 632/142/26
провадження № 2-о/632/8/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

"18" березня 2026 р.         м. Златопіль
Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого суддіБибліва С.В., при секретарі судового засідання Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, -
ВСТАНОВИВ:
04.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Златопільського міськрайонного суду Харківської області, про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини, заінтересовані особи: Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
В обґрунтування заяви зазначає, що з 2014 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою їхньої реєстрації: АДРЕСА_1 .; мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Разом із ними зареєстровані в квартирі також її син від першого шлюбу ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_7 , батьком якого за вказівкою матері був записаний « ОСОБА_8 ». ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він визнав себе батьком дитини, однак у зв`язку із тим, що він не перебував у шлюбі із заявницею та не подав заяву до РАЦСУ щоб здійснити реєстрацію батьківства, батьком ОСОБА_7 був записаний « ОСОБА_8 » за вказівкою матері згідно статті 135 СК України.
Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявниці необхідно для одержання виплат і одержання пільг, передбачених чинним законодавством України, зокрема і з втрати годувальника. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, заявниця просить встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із чим, заявниця була вимушена звернутися з даною заявою до суду.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони до суду не з`явились, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Однак від заявниці надано заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні наполягає. 
Від представника органу ДРАЦС надано заяву про розгляд справи без його участі та відповідно до чинного законодавства України.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали судові телефонограми про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення заяви не заперечують.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 2014 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за їхньою адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . У своїй заяві заявниця вказувала, що вона з померлим проживали спільно однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне сумісне господарство з 2014 року. Спільне проживання підтверджується однією адресою реєстрації (а.с.14-15). Також у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають син заявниці від першого шлюбу ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у заявниці ОСОБА_1 народився син ОСОБА_7 , батьком якого за вказівкою матері був записаний « ОСОБА_8 » (а.с.9-10). ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-12). За життя він визнав себе батьком дитини, однак у зв`язку із тим, що він не перебував у шлюбі із заявницею та не подав заяву до органу ДРАЦС щоб здійснити реєстрацію батьківства, батьком ОСОБА_7 записано за вказівкою матері за її прізвищем - « ОСОБА_8 » відповідно до статті 135 СК України.

Факт батьківства померлого щодо сина ОСОБА_9 , а також його сумісного проживання з заявницею підтверджують письмовими показаннями і свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що є хрещеними батьками ОСОБА_9 та сусідкою. Зокрема, вони показали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 завжди називали себе батьком та сином, разом проводили вільний час, батько завжди піклувався про сина та дбав про його духовний та фізичний розвиток, цікавився його навчанням. 
Вказані обставини підтверджують доводи заявниці, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження ОСОБА_9 , його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125,130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно дост.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.
Як вбачається зі т. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , стосовно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявниці необхідно для одержання виплат і одержання пільг, передбачених чинним законодавством України, зокрема і з втрати годувальника.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставіст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявними підстави, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
За положеннями ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 247, 293, 319 ЦПК України, ст.ст. 55, 121, 125, 130,134,135 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Внести зміни до актового запису № 255 від 10 листопада 2015 року про народження дитини ОСОБА_7 , складеного Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зазначивши у відомостях про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ., і.н. НОМЕР_1 . 
Заінтересована особа: Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження 64102, Харківська область, Лозівський район, м. Златопіль, м-н., б.35, код ЄДРПОУ 41403927.
Заінтересована особа : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , і.н. НОМЕР_2 .
Заінтересована особа : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований: АДРЕСА_5 , і.н. не відомий.
Повний текст рішення виготовлено 19.03.2026 року.

Суддя:	  	С.  В.  Библів