ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 712/8791/24		
Провадження № 22-ц/821/5/26		
Категорія: 301000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,
секретаря - Кукушкіної А. О.,

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
третя особа - Другий відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 – адвоката Гудзя Олександра Сергійовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Другий відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року представник ОСОБА_1 – адвокат Бобер Д. О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Другий відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та скасування арешту майна.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
30.06.2020 вона, як єдина спадкоємиця за законом померлого сина, звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С. О. з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_9 .
03.08.2020 нотаріусом Фіщуком С. О. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на користь позивачки, а саме було постановлено затримати видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № НОМЕР_1 , 143, АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9 , до зняття арешту на це спадкове майно.
19.08.2020 позивачка, як особа, яка вважала, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, через свого представника адвоката Лозу Г. П., звернулася до Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) з вимогою про зняття арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) № 142, 143, 144 в будинку АДРЕСА_2 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 у виконавчому провадженні № 51174786, боржник - ОСОБА_9 .
26.08.2020 представник ОСОБА_1 , в межах поданої вимоги, отримала лист від Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) за вих. № 60844 від 26.08.2020, відповідно до якого відмовлено позивачці в знятті арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) № 142, 143, 144 в будинку АДРЕСА_2 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 у виконавчому провадженні № 51174786, боржник - ОСОБА_9 , з підстав того, що позивачка не являється стороною виконавчого провадження № 51174786 (боржником або стягувачем).
При цьому, зазначає, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, статус виконавчого провадження № 51174786 зазначений, як «завершено».
Відповідно до даних Єдиного реєстру боржників інформація щодо боржника ОСОБА_9 , в реєстрі відсутня.
Таким чином, стосовно ОСОБА_9  відсутні будь-які не закриті (не завершені) виконавчі провадження. В тому числі, закрите (завершене) виконавче провадження № 51174786, на підставі якого був накладений арешт на нерухоме майно, що належить їй, як спадкоємиці за законом.
Враховуючи наведене позивачка звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 , Центрального ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття арешту з майна.
Рішенням від 11.05.2021 у справі № 712/12742/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення мотивовано тим, що оспорюваний арешт забезпечував виконання не лише рішення, в межах якого він був накладений, а рішень в межах зведеного виконавчого провадження № 54043018 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_9 боргу на користь ОСОБА_3 , Держави, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та відповідно діє в інтересах стягувачів саме за зведеним виконавчим провадження. При цьому, у вказаній справі всі стягувачі не залучені до розгляду справи у якості відповідачів, що й стало підставою для відмови в задоволенні позову.
Крім того, постановою Черкаського апеляційного суду від 26.06.2024 у справі № 712/7178/23 залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування арешту накладеного на спірні об`єкти нерухомого майна.
Вважає, що накладений арешт порушує її права, як власника. Позивачка, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_9 , набула права на спадщину, до складу якої входить частка у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № НОМЕР_1 , 143, 144 в будинку АДРЕСА_2 , але накладений Центральним ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) арешт перешкоджає їй в оформлення спадкових прав.
Зазначає, що обов`язковим наслідком закінчення виконавчого провадження № 51174786 мало бути рішення Центрального ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття арешту з майна померлого боржника ОСОБА_9 , а саме з 73/300 частки жилого будинку (секції) 142, 143, АДРЕСА_1 . 
Вважала, що арешт майна померлого боржника ОСОБА_9 у вказаному виконавчому провадженні є неправомірним, що обмежує її права щодо користування належним за законом їй майном. Вона має намір розпорядитися належним їй правом, а саме оформити спадщину після смерті сина, проте через наявність арешту позбавлена такої можливості.
Просила визнати за нею право власності на 73/300 частини жилого блоку (секції) 142, 143, 144 будинку АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 652881571101 в порядку спадкування за законом. 
Також просила скасувати арешт з 73/300 частки жилого блоку (секції) 142, 143, 144 будинку АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 652881571101, власник ОСОБА_9 , накладений на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 51174786, виданий 20.05.2016, видавник: Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29895055 від 03.06.2016, предмет обтяження: все нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_9 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.03.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Скасовано арешт 73/300 частки житлового блоку (секції) 142, 143, 144 будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 652881571101, власник ОСОБА_9 , накладений на підставі постанови про арешт майна, серія та номер 51174786, виданий 20.05.2016, видавник: Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29895055 від 03.06.2016, предмет обтяження: все нерухоме майно/права якої обтяжуються ОСОБА_9 .
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять відомостей щодо відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 у справі № 712/14091/15-к, під час виконання якого державним виконавцем накладено арешт на спірне майно.
Суд прийшов до висновку, що вимога позивачки щодо скасування арешту з майна підлягала до задоволення, оскільки скасування такого арешту, та в подальшому отримання позивачкою свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно, не позбавляє відповідачів звернутися до позивачки, як спадкоємиці після смерті її сина (боржника за виконавчими провадженнями), про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 у справі № 712/14091/15-к.
Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку про те, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки нотаріус, в разі скасування арешту на спірне нерухоме майно, зобов`язаний в установленому законом порядку видати позивачці свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом та вирішити питання стосовно заяв кредиторів. Дана позовна вимога може вирішуватись в судовому порядку лише після відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, відтак, суд вказав, що позовні вимоги в цій частині є передчасними і задоволенню не підлягали.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_4 – адвокат Гудзь О. С. через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що судом не враховано відсутність підстав для зняття арешту з майна, оскільки виконання обов`язку померлого боржника допускається правонаступниками. 
Матеріали справи не містять відомостей щодо відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 у справі № 712/14091/15-к під час виконання якого державним виконавцем накладено арешт на спірне майно.
Крім того, судом першої інстанції незаконно, на думку представника скаржника, не застосовано строки позовної давності.
Зазначає, що відповідно до листа Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) за вих. № 60844 від 26.08.2020 позивачці відмовлено в знятті арешту з 73/300 частини житлового боксу (секції) 142; 143; АДРЕСА_4 .
Отже, початком перебігу строку позовної давності є 27.08.2020 - наступний день за днем події, з якою пов`язано його початок. 
Відповідно, загальний строк позовної давності в три роки для звернення до суду про скасування арешту, перебіг якого розпочався з 27.08.2020, сплив 27.08.2023. 
Позовна заява подана до суду 23.07.2024 поза межами строку позовної давності. 
Окремо звертає увагу суду, що позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам, спрямовані на уникнення майнової відповідальності, а тому не підлягають задоволенню.
Вказує, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 у справі № 712/14091/15-к ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель трьох осіб, заподіяло тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження іншим потерпілим. 
Цим же вироком задоволені цивільні позови потерпілих про стягнення з засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілих як майнової та і моральної шкоди заподіяної вчиненим злочином, в тому числі на користь ОСОБА_4 стягнуто 200 000,00 грн. 
11.08.2016 на виконання вироку, в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 шкоди, виданий виконавчий лист, який в наступному пред`явлено до примусового виконання в органи ДВС. 
В ході виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно належне засудженому ОСОБА_9 , однак реалізація майна тривалий час не проводилась з різних причин та не була проведена, оскільки засуджений помер, а шкода залишилась не відшкодованою.
Зазначає, що ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаною про злочин вчинений її сином, знаючи, які страждання останній спричинив потерпілим, розмір присудженої до стягнення шкоди, в порушення ч. 1 ст. 1281 ЦК України, не повідомляла потерпілих про відкриття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу 

28.04.2025 від представника ОСОБА_1 – адвоката Бобра Д. О. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Вказує, що обов`язковим наслідком закінчення виконавчого провадження № 51174786 мало бути рішення Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття арешту з майна померлого боржника ОСОБА_9 , а саме з 73/300 частки жилого блоку (секції) № НОМЕР_1 , 143, 144 в будинку АДРЕСА_2 . 
Також зазначає, що кредитори спадкодавця дізналися про прийняття спадщини позивачкою щонайпізніше після відкриття провадження у справі № 712/7178/23, тобто з 04.09.2023, день коли ухвала про відкриття провадження у даній справі опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
З вказаної дати минуло більш ніж шість місяців, тобто кредитори спадкодавця втратили право вимоги до позивачки за ст. 1281 ЦК України, а накладений арешт не забезпечує жодних вимог які можуть бути заявлені в майбутньому.
Позови про зняття арешту з майна позивачкою заявлялися 18.12.2020 (справа № 712/12742/20) та 14.07.2023 (справа № 712/7178/23) та були розглянуті судом. 
Таким чином, щодо позовної вимоги про зняття арешту з майна позовна давність перервалася, та відповідно після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, який набрав чинність 17 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». 
В подальшому внесено зміни до вказаного пункту ЦК України, якими встановлено зупинення строку позовної давності. 

Рух справи в Черкаському апеляційному суді

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 – адвоката Гудзя О. С. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2025 року.
08.09.2025 ухвалою Черкаського апеляційного суду дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 24.09.2025 на 15 год. 30 хв.
24.09.2025 ухвалою апеляційного суду провадження у даній справі зупинено до вступу у справу правонаступників ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09.02.2026 залучено ОСОБА_8 до участі у справі як правонаступника ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та поновлено апеляційне провадження у даній справі.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Судом встановлено, що ОСОБА_10 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.05.2006, виданим відділом запису актів цивільного стану м. Теленешти, Республіка Молдова (а.с. 18-19 т. 1).
20.10.1994 ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_8 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище – « ОСОБА_12 », про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 21 т. 1).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 28.01.2020, яке видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 22 т. 1).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 386497932 від 11.07.2024 ОСОБА_9 був власником жилого блоку (секції) 142, 143, 144 за адресою: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності – спільна часткова; розмір частки – 73/300 (а.с. 34-35 т. 1).
Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси від 20.05.2016 у виконавчому провадженні № 51174786 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_9 (а.с. 39 т. 1).
30.05.2017 постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси приєднано виконавче провадження № 51174786 до зведеного виконавчого провадження № 54043018 (а.с. 43 т. 1).
30.06.2020 ОСОБА_1 , як єдина спадкоємиця за законом, звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С. О. із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після померлого її сина ОСОБА_9 (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 60732129 від 30.06.2020, номер спадкової справи у спадковому реєстрі 66035952) (а.с. 24-25 т. 1).
03.08.2020 постановою приватного нотаріуса Фіщука С. О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії затримано видачу Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № НОМЕР_1 , 143, 144 в будинку АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_9 до зняття арешту на це спадкове майно.
В постанові нотаріус вказав, що підставою арешту на спадкове майно є постанова про арешт майна, серія та номер 51174786, видана 20.05.2016, видавник: Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; номер запису про обтяження: 14806460 (спеціальний розділ) (а.с. 26-27 т. 1).
Представник ОСОБА_1 – адвокат Лоза Г. П. 19.08.2020 звернулася до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою про зняття арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) № 142, 143, 144 у будинку АДРЕСА_2 , накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 (серія та номер 51174786) у виконавчому провадженні № 51174786, боржник - ОСОБА_9 (дата смерті боржника – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с. 28-30 т. 1).
26.08.2020 Центральним відділом ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) адвокату Лозі Г. П. надано лист від 26.08.2020 № 60844, в якому вказано, що ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено надання адвокатам доступу до інформації з обмеженим доступом, окрім коли являється законним представником сторони виконавчого провадження. Також зазначено, що в органу ДВС відсутні підстави для надання будь-якої інформації по виконавчим провадженням стосовно ОСОБА_9 (а.с. 31-32 т. 1).
Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, статус виконавчого провадження № 51174786 зазначений, як «завершено» (а.с. 36).
Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, будь-яка інформація щодо боржника ОСОБА_9 в реєстрі відсутня (а.с. 38 т. 1).
На виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.02.2025 у даній справі Другий ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) у клопотанні повідомив, що на виконанні органу ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 54043018. Відповідно до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 16.01.2024, матеріали зведеного виконавчого провадження № 54043018, були знищені у встановленому порядку, що унеможливлює їх фізичне надання.
Крім того, в клопотанні органу ДВС зазначено, що згідно з актуальними даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 19.03.2025 у Другому ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), у відношенні ОСОБА_9 не перебувають відкриті виконавчі провадження (а.с. 29-38 т. 2).
Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2025 спадкоємцем ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її чоловік ОСОБА_8 (а.с. 171 т. 2).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
23.02.2023 через підсистему «Електронний суд» від Другого ВДВС у м. Черкаси КМУ МЮ України надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу ДВС. 
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та її представника – адвоката Гудзя О. С., представника ОСОБА_8 – адвоката Бобра Д. О., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає, виходячи з наступного.
Підставою звернення позивачки із даним позовом стало накладення державним виконавцем арешту на 73/300 частки житлового блоку (секції) 142, 143, 144 будинку АДРЕСА_2 , яка за життя належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 та яку ОСОБА_1 бажала успадкували після його смерті.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 
Водночас незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12 липня 2023 року у справі № 214/2305/20 (провадження № 61-19730св21).
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Постановою приватного нотаріуса Фіщука С. О. від 03.08.2020 затримано видачу Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , 144 в будинку АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_9 до зняття арешту на це спадкове майно, який накладений постановою Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, серія та номер 51174786 від 20.05.2016, номер запису про обтяження: 14806460 (спеціальний розділ).
Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника (п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Згідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. ч. 1, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування арешту та в подальшому отримання позивачкою свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно, не позбавляє відповідачів права звернутися до позивача, як спадкоємця після смерті боржника за виконавчими провадженнями про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 року у справі № 712/14091/15-к.
Застосування арешту майна боржника, як обмежувальний захід, не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для зняття арешту з майна, оскільки виконання обов`язку померлого боржника допускається правонаступниками, слід зазначити наступне.
Підстави для закінчення виконавчого провадження на момент розгляду цієї справи у судах визначені у ч. 1 ст. 39 ЗУ«Про виконавче провадження».
Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження.
Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Законодавство передбачає заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.
На цьому також наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.10.2023 у справі № 523/2357/20.
Так, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.
Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.
Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Проте скаржниця не надає достатніх даних щодо того, які саме дії були вчинені нею у зв`язку з винесенням постанови головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Черкаси від 24.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 51952289 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_9 , де стягувачем була ОСОБА_4 .
В рішенні від 20.10.2011 в справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», за якого державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. ЄСПЛ звернув увагу на те, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Водночас колегія суддів враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Наявність арешту на нерухоме майно обмежує позивача в реалізації спадкових прав, враховуючи відсутність інших способів захисту порушеного права на спадкове майно.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції строків позовної давності, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. 
Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. 
Після переривання перебіг позовної давності починається заново. 
Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ЦК України).
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позови про зняття арешту з майна ОСОБА_1 заявлялися 18.12.2020 (справа № 712/12742/20) та 14.07.2023 (справа № 712/7178/23) та були розглянуті судом, що є підтвердженням того, що позовна давність переривалася, та відповідно після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Позовна давність двічі переривалася, відтак, до спірних правовідносин не може бути застосовано строк позовної давності.
Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції тане впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 24.03.2025 відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі представника  ОСОБА_4 – адвоката Гудзя О. С. 
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 – адвоката Гудзя Олександра Сергійовича– залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2025 року– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:         Ю. В. Сіренко

Т. Л. Фетісова