Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 506/46/26 
Провадження № 1-кп/506/44/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2026	селище Окни	

Окнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши в залі судового засідання в селищі Окни у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03.12.2025 року за №12025161180000861 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вовчанськ Харківської області , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянки України, не працює, перебуває у шлюбі , має на утриманні неповнолітню дитину , з середньою спеціальною освітою, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторони обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 
потерпілої ОСОБА_5 
сторони захисту
обвинуваченої ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_6 
В С Т А Н О В И В : 
16 листопада 2025 року близько 07.00 г до домоволодіння АДРЕСА_2 , де перебувала ОСОБА_3 , прийшов ОСОБА_7 ,який повідомив останню про знайдену в с.Ставрове Подільського району Одеської області банківську картку АТ «ПУМБ» номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 ,показавши при цьому вказану картку ОСОБА_3 . 
В цей же день та час у ОСОБА_3 у період дії воєнного стану , який у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема, Законом України №4643-IX від 21.10.2025 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужих грошових коштів, які зберігаються на банківському рахунку вказаної банківської карти ,яка належить ОСОБА_5 . 
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 в цей же день, діючи з урахуванням сприятливої для неї обстановки, яка, на її переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_7 ,який знайшов та приніс вказану банківську карту та не усвідомлював протиправність дій ОСОБА_3 ,усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення , шляхом реєстрації даних банківської карти АТ «ПУМБ» номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , до мобільної платіжної системи «Google Pаy» з власного мобільного телефону марки «Samsung» «Galaxy А05s» ,у період з 07 г 32 х по 15 г 33 х 16 листопада 2025 року здійснила оплату у створеному обліковому записі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » мобільного додатку «Tik Tok» цифрових товарів на загальну суму 5045 грн та в мобільній грі «Joker Game Bilisim A.S.» здійснила оплату за послуги ,які мали місце 16 листопада 2025 року о 07:43 г на суму 244,99 грн, о 07:43 г на суму 609,99 грн, о 07:43 г на суму 84.99 грн., завдавши таким чином матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 5984 грн 97 коп. 
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України , тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка ) ,вчиненому в умовах воєнного стану. 
Відповідно дост.472 КПК України ,між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 ,в присутності захисника ОСОБА_6 ,за письмової згоди потерпілої ОСОБА_5 на укладення угоди про визнання винуватості, 15 січня 2026 року була укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі висунутому їй в обвинувальному акті, у судовому провадженні , та сприяти у з`ясуванні обставин, як виникають в ході проведення судового розгляду. 
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , її захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_4 підтвердили , що дійсно 15 січня 2026 року було укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12025161180000861 від 03.12.2025 року, згода на укладення якої була надана потерпілою ОСОБА_5 та відповідно до якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України , у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі, а також звільнення від відбування зазначеного покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням , з іспитовим строком ,який буде визначено судом. 
Під час складання угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.
Так , у судовому засіданні обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наступного звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого остання заявила про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що вона у повному обсязі визнає свою вину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро кається у скоєному. 
Обвинувачена у судовому засіданні повністю визнала свою провину в інкримінованому діянні та, будучи ознайомленою судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердила добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення .
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 та просила суд її затвердити. 
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.
Згідно з вимогами п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка ) ,вчиненому в умовах воєнного стану .
Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка ) ,вчинене в умовах воєнного стану . 
Судом було з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до неї застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що сторони добровільно уклали зазначену угоду, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченої, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіряючи угоду на відповідність ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що зазначена угода від 15 січня 2026 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченої кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості. 
При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості може бути затверджена судом.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завдані збитки , посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину , активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима . Вказані обставини є такими, що пом`якшують покарання. 
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено . 
При визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65, ч.ч.2, 3 ст.75 КК України покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідає узгодженим в угоді вимогам, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах строків, встановлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, але зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням на неї відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що ,за переконанням суду, є обґрунтованим і достатнім для виправлення обвинуваченої і недопущення у подальшому вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Що стосується долі речових доказів , то відповідно до ст. 100 КПК України , банківську карту АТ «ПУМБ» номер НОМЕР_1 ,яка належить ОСОБА_5 та яка була заблокована , слід зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання; телефон марки «Samsung» «Galaxy А05s» - вважати повернутим обвинуваченій ОСОБА_3 . 
Керуючись ст.ст.370, 374 474, 475 КПК України , суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 січня 2026 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 . 
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покласти на неї обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
4) пройти пробаційну програму «Зміна прокримінального мислення»
Речовий доказ - банківську карту АТ «ПУМБ» номер НОМЕР_1 залишити у матеріалах справи протягом усього часу зберігання кримінального провадження.
Речовий доказ - телефон марки «Samsung» «Galaxy А05s» вважати повернутим обвинуваченій ОСОБА_3 . 
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченою, її захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через Окнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя 	ОСОБА_1