Справа № 562/42/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
"30" березня 2026 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області 
в складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,
секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вир», про розірвання договору оренди землі, -
в с т а н о в и в :
У поданій в суд заяві позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять розірвати договір оренди землі, укладений з ТОВ «Західна агровиробнича компанія»щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5622687000:04:001:0188 площею 0,1га, мотивуючи грубим порушенням договірних зобов`язань відповідачем, який не оплатив їм орендної плати за період з 2022 по 2025 роки.
У відзиві на позов відповідач просить відмовити позивачу в задоволені позову, мотивуючи тим, що позивали не довели належним доказами свого статусу щодо спірної земельної ділянки та орендар не отримував від них жодних повідомлень чи документів, які б підтверджували спадкування вказаної земельної ділянки, вимог про сплату орендної плати та реквізитів для оплати. За відсутності інформації про зміну власника орендар не мав юридичної можливості здійснювати орендні платежі на користь позивачів, а тому правові підстави для розірвання договору оренди відсутні. Просить в задоволені позову відмовити.
Відповідь на відзив позивачі не подавали.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв позивачі позов підтримують та просять розглянути справу без їх участі.
З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Частиною 2 ст.792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Відповідно до ст.1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Установлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 грудня 2015 року власником земельної ділянки, що знаходиться в с.Кунин Здолбунівського району Рівненської області, з кадастровим номером 5622687000:04:001:0188 площею 0,1га є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, які відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області, успадкували земельну ділянку з кадастровим номером 5622687000:11:001:0170 площею 0,1га.
Відповідно до положень ч.3 ст.148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). 
Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Проте, доказів повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку та оформлення позивачами спадкових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 5622687000:04:001:0188 площею 0,1га матеріали справи не містять.
Інформація про належності спірної земельної ділянки на праві власності позивачам в наданому ними в суд Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24 листопада 2025 року відсутня.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Частинами 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
На вимогу однієї із сторін договір відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Правилами ст.24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.
Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі №183/262/17, за яким підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У постанові від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що оскільки до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, то слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої ст.651 ЦК України, за якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз.2 ч.2 ст.651 ЦК України).
Пунктом 9 договору оренди землі від 10 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Вир», із внесеними додатковою угодою від 21 грудня 2018 року змінами щодо заміни орендаря на нового ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та орендної плати, визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 464,27 грн. за рік оренди.
Згідно пунктів 11, 28 договору оренди землі орендна плата вноситись в строк з 30 липня по 31 грудня поточного року та орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Належних та допустимих доказів звернення до орендаря з вимогою сплати орендної плати позивачі не надали.
А відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За наведених вище обставин суд погоджується з доводами відповідача про відсутність факту систематичної несплати орендної плати позивачу та відповідно підстав для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та в задоволені позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.258-273, 351 – 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вир», про розірвання договору оренди землі відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Текст повного рішення виготовлено 02 квітня 2026 року.

Суддя: