Справа № 359/1365/26
 
Провадження № 3/359/872/2026

 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
05 березня 2026 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шелудько Л.Г.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в:
09.02.2026 року о 01 год. 05 хв., вул. Київська, поблизу буд. 16, в с. Дударків, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1  керувала транспортним засобом марки «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вона відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України. 
У судовому засіданні ОСОБА_1  вину не визнала та пояснила, що тієї ночі вона дійсно керувала транспортним засобом марки «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , разом з чоловіком та дитиною поверталися від куми до дому. На запитання суду, чому вона порушила комендантську годину, вона запевнила суд, що виїхала тільки через те, щоб забрати ліки, які потрібні дитині. Вона помітила, що за її транспортним засобом їхав поліцейський автомобіль. Через деякий час її зупинила поліція та після короткого спілкування з нею вони висловили припущення, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 підтвердила в суді, що від огляду відмовилася. На уточнююче запитання суду щодо причини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповіла, що алкогольні напої того вечора не вживала, і не бачила необхідності проходити такий огляд. Крім того, водій звернула увагу суду, що вона займається вирощуванням та збутом сільськогосподарської продукції, тому автомобіль – це її «корміліца». Позбавлення прав керування транспортними засобами, позбавить її можливості бути мобільною та працювати. Суд звертає увагу на те, що в своїх показаннях ОСОБА_1 декілька разів підтвердила, що дійсно відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Захисник Шелудько Л.Г. в судовому засіданні заперечила щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, просила провадження закрити у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції захисник послалася на формальне та упереджене виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а також порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Як стверджують захисники, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, працівниками поліції в присутності ОСОБА_1 не складалося та їй не видавалося. Крім того, захисник звернула увагу суду на неналежний відеозапис, який долучений до матеріалів справи та зазначила, що працівники поліції чинили тиск на її підзахисну. ОСОБА_2 просила прийняти до уваги, що через незрозумілі дії патрульних, які чинили психологічний тиск, її довірителька перебувала у стані стресу. Також захисник просила суд звернути увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені відомості про особу (правопорушника), а саме протокол складено на прізвищеОСОБА_3 , яке на момент оформлення було недійсним у зв`язку з укладенням шлюбу та зміною прізвища на ОСОБА_4 , а тому просила визнати протокол недопустимим доказом. 
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи захисника, суд дійшов до таких висновків.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1  обвинувачується у вчиненні правопорушення, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Чинний КУпАП не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу правопорушення на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу правопорушення, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. 
Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року у справі № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).
Вина ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 834807 від 09.02.2026 року, підтверджується поясненнями, які вона надала у судовому засіданні, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2026 року, довідкою про отримання ОСОБА_1  посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а також довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, пояснення ОСОБА_1 , які вона надала у судовому засіданні, узгоджуються з дослідженим відеозаписом, на якому зафіксованоїї явне небажання пройти огляд.
Отже, зібрані у справі докази в сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Виходячи з дослідженого відеозапису, чітко вбачається, що жоден тиск на водія з боку поліцейських не вчинялися, на її рішення працівники поліції жодним чином не впливали, вона сама не виявила бажання спростувати припущення поліцейських, що вона перебуває з ознаками сп`яніння. Крім того, відмова від огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на відео. Окремо суд звертає увагу на зафіксоване на відео бажання ОСОБА_1 домовитись з поліцейськими, а саме: « ОСОБА_5 якось порішаємо?!»  (01 год. 08 хв.), «Ми Вам гроші заплатимо! Ну вибачте, ну будь-ласочка, ну не виписуйте» (01 год. 19 хв.), що свідчить про те, що водій уникає проходження освідування. 
Судом відхиляються доводи захисника про неналежність долученого до матеріалів справи відеозапису. Суддя зазначає, що на відеозаписі зображена саме особа ОСОБА_1 , відеозапис є чітким, з його змісту зрозуміло, що він стосується саме розглядуваних матеріалів та інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. На записі зафіксована однозначна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі.
Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП. Так, зібрані у справі докази в сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З дослідженого відеозапису вбачається, що відмова водія ОСОБА_1 жодним чином не була пов`язана із її незгодою саме на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці з використанням спеціального технічного засобу. Вона без будь яких пояснень та зауважень щодо процедури освідування відмовилася від проходження такого огляду. А тому відповідно до вимог ч. 3 ст.. 266 КУпАП обов`язку забезпечити проведення огляду у закладі охорони здоров`я у поліцейського не виникає. 
Суд погоджується із твердженнями захисту про те, що направлення на огляд працівниками поліції в присутності ОСОБА_1  не складалось і на відеозаписі не зафіксовано, що їй воно видавалось. Вказане порушення суд вважає неістотним, таким що не тягне визнання зібраних у справі доказів недопустимими. Крім того, статтею 266 КУпАП, а також приписами Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, взагалі не передбачено складення направлення особи для огляду на стан сп`яніння у випадку відмови від проходження такого огляду. 
Безпідставними є доводи захисту щодо недопустимості усіх зібраних у справі доказів у зв`язку із неправильним зазначенням прізвища особи, яка притягується до відповідальності в протоколі. Судом встановлено, що дійсно протокол складено на прізвище ОСОБА_3 , яке на момент оформлення було недійсним у зв`язку з укладенням шлюбу та зміною прізвища на ОСОБА_4 . Під час судового розгляду щодо цієї обставини було заслухано думку усіх учасників провадження, внаслідок чого було уточнено правильні анкетні дані особи, яка притягується до відповідальності в протоколі. Суд вважає, що дана обставина не є істотним порушенням прав і свобод людини, не являється грубим і суттєвим порушенням порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому не є наслідком визнання недопустимими зібраних у справі доказів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд приходить до висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, доцільно накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП,
у х в а л и в :
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (одержувач: ГУК у Київ.обл./м. Київ/21081300; банк: Казначейство України (ЕАП); ЄДРПОУ: 37955989; МФО: 899998; номер рахунку:UA488999980313030149000010001; код класифікації доходів бюджету 21081300)та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності. 
Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко