Справа № 751/2723/26 
Провадження №3/751/832/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В. 
секретаря судового засідання Стрижак В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , -
в с т а н о в и в:
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №943658 від 12.03.2026 вбачається, що 12.03.2026 о 20 год 19 хв ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків згідно ст. 150 Сімейного кодексу України по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода та не міг в повній мірі виконувати належного догляду за дитиною. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину не визнає. Зазначив, що у той день у вечірній час він вживав пиво, його мати також вживала спиртні напої, однак які саме, йому невідомо. У цей час дитина спала у ліжку, а він перебував на кухні, де готував їжу. Після приготування їжі він вийшов до коридору покурити. Через деякий час почув крик дитини, зайшов до кімнати та побачив біля ліжка дитини свою матір, яка перед цим вживала спиртні напої. Злякавшись за дитину, він викликав працівників поліції, а матір вигнав з будинку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 184 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Між тим, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. 
При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. 
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах. 
Окрім протоколу, рапорту та письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , інших доказів про ухилення від виконання батьківських обов`язків матеріали справи не містять.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять таких доказів, які б із достовірністю свідчили про те, що подія, яка відбулася 12.03.2026 о 20 год 19 хв, стала наслідком саме невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина у розумінні ч.1 ст. 184 КУпАП.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 1 ст. 184, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -   

постановив:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.  

Суддя: Н.В. Маслюк