Номер провадження: 33/813/293/26
Номер справи місцевого суду: 523/22695/25 
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Дерід Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
на постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2025 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі у розмірі 605,60 гривень на користь держави.
Зобов`язано ОСОБА_1 здати посвідчення водія на його ім`я до УПП в Одеській області ДПП, а у разі ухилення вказаної особи від здачі посвідчення водія, яке посвідчує його право на керування транспортними засобами, то строк позбавлення його права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія уповноваженими працівниками Національної поліції України.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 16.10.2025 о 22:07 годині, керував транспортним засобом марки «Tesla Model 3», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку № 86 по вул. Семена Палія, в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, невиразна вимова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відповідний носій інформації, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Дерід Т.М., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, але працівники поліції в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/73, доставили його не до КНП «ООМЦПЗ» ООР, а до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де і залишили його після складання протоколу, в якому ОСОБА_1 особисто вказав про те, що не відмовлявся від проходження огляду.
Вказує, що невідповідність поведінки ОСОБА_1 обстановці не узгоджується з матеріалами справи з нагрудної камери поліцейського, та на якій зафіксовано непорозуміння між ОСОБА_1 та поліцейським, де останній казав, що «взагалі з салону авто пахне алкоголем», але ОСОБА_1 поводив себе відповідно до обстановки.
Висновки суду, що ОСОБА_1 пропонував «домовитися», чим умисно затягував час, не відповідають дійсності, оскільки таке відсутнє на відеозаписі. 
Зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, лабораторні дослідження не проводилися, у зв`язку з чим існують об`єктивні сумніви щодо вірності протоколу про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі захисник Дерід Т.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувана постанова отримана захисником 09.12.2025.
В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , вказав, що згоден розглядати справу без захисника, просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. 
Захисник Дерід Т.М. 11.02.2026 в судовому засіданні підтримала клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги, в судове засідання, призначене на 18.02.2026 о 13:50 годині, не з`явилася, про дату, час та місце розряду справи належним чином повідомлена: отримала судову повістку-повідомлення в електронний кабінет 14.02.2026 о 06:17:03 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, а також довідковим листом (а.с. 57-58), дату та час справи з захисником узгоджено.
Заслухавши доповідь судді та вивчивши клопотання захисника Дерід Т.М., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Постанова Пересипського районного суду міста Одеси винесена 27.11.2025 за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .
Копію постанови захисник Дерід Т.М. отримала 09.12.2025, що підтверджується розпискою про вручення (а.с. 29).
До Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову суду надіслано судом: 08.12.2025, зареєстровано: 09.12.2025, забезпечено надання загального доступу: 10.12.2025.
З апеляційною скаргою захисник Дерід Т.М., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася через суд першої інстанції 10.12.2025. 
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи захисника, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І Інструкції).
Згідно з п. 7 Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Визнаючи винним правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи, разом з тим такий висновок суду об`єктивно не підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 485451 від 16.10.2025 зафіксовано, що 16.10.2025 о 22:07 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Tesla Model 3», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Семена Палія, 86, в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, невиразна вимова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
В графі щодо надання пояснень вказав, що від проходження освідування не відмовлявся. (а.с. 1)
Згідно з направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2025 – огляд не проводився (а.с. 5).
Переглядаючи постанову за доводами апеляційної скарги, а саме, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, але працівники поліції в порушення Інструкції № 1452/73, не доставили його до лікарні, апеляційний суд зазначає таке.
З досліджуваного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, попросили документи, зазначивши, що ОСОБА_1 не пристебнутий паском безпеки та що відчутно запах алкоголю з автомобілю (22:07:17-22:07:41 хв). Поліцейський запитав: «Тест на алкоголь будете проходити?», на що ОСОБА_1 відповів: «Конечно, чего нет» (22:10:8 хв) (мовою оригіналу). Поліцейський повідомив, що треба почекати поки інший екіпаж доставить прилад на місце події, в подальшому, після доставки приладу «Драгер», перед проходженням огляду, на неодноразову вимогу поліцейського до ОСОБА_1 надати документи, які посвідчують його особу, останній протягом тривалого часу відмовлявся надавати такі документи. Лише після попередження про можливість доставлення до відділу поліції для встановлення особи, ОСОБА_1 надав відповідні документи (22:47:31 хв). Згодом поліцейські надягнули на ОСОБА_1 кайдани та повезли до будівлі, місце яке ідентифікувати з відеозапису не є можливим. (22:48:22 хв). ОСОБА_1 повторно було озвучено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, невиразна вимова та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився (22:56:44-22:56:57 хв), проте ОСОБА_1 відходив та телефонував комусь (22:59:00 хв). Працівник поліції три рази запитав ОСОБА_1 , чи буде останній проходити тест або фіксує, що це відмова, на що ОСОБА_1 виявив бажання проїхати до медичного закладу, проте такий намір був проігнорований працівником поліції, заначивши, що драгер не проходите, в медичний заклад їхати не хочете, тому розцінюємо як ухилення (23:15:02 хв).
Проте, твердження поліцейського, що ОСОБА_1 відмовився проїхати в медичний заклад, не узгоджується з матеріалами справи та спростовується дослідженим відеозаписом. 
Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується саме з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Проте інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки бажанню ОСОБА_1 проїхати до медичної установи.
Саме вказане недотримання поліцейськими вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП тап. 7 Інструкції № 1452/735 слід покласти в основу теперішнього рішення.
В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, на підставі яких можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Тривале не проходження на місці, куди ОСОБА_1 доставили працівники поліції, медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер не звільняло працівників поліції від обов`язку доставити його до медичного закладу для такого огляду.
У такому випадку, поліцейський, почувши бажання ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, повинен був запропонувати водію транспортного засобу медичний огляд в закладі охорони здоров`я та за згоди останнього - не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав забезпечити такий.
Утім поліцейський цих імперативних норм законодавства не виконав та за наявності згоди ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу на огляд, тобто відсутності правових підстав для цього, склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, за відсутності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 відмовився від проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 485451 від 16.10.2025, направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2025, не можуть вважатися належними доказами вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Системний аналіз наявних у справі доказів свідчить про помилковість висновку суду, що ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд в медичному закладі вже після фактичного зриву огляду на місці та повідомлення працівника поліції про зафіксоване ухилення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду та складення відносного нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки запропонувати огляд в медичному закладі є обов`язком працівника поліції у разі відмови особи пройти такий огляд на місці зупинки, на чому і наполягав ОСОБА_1 .
Апеляційний суд відзначає, що інші доводи апелянта, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними та не впливають на вирішення справи в цілому.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Дерід Тетяні Миколаївні, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Дерід Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2025 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду    М.В. Назарова