ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року м. Дніпро Справа № 908/2679/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В..

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” 
на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р. 
(суддя  Горохов І.С., м. Запоріжжя)
у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023”, м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво”, м. Запоріжжя
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” про стягнення заборгованості за договором № 07/2025/52 про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 19.03.2025р., в розмірі 236 030,78 грн., яка складається з: основної суми заборгованості у розмірі 234 000,00 грн., 3% річних у розмірі 1470,68 грн., інфляційних збитків у розмірі 560,10 грн..
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.11.2025р. у справі № 908/2679/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” заборгованість за договором № 07/2025/52 про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 19.03.2025р. в сумі 234 000,00 грн., 3 % річних в сумі 1470,68 грн., інфляційні втрати в сумі 560,10 грн., судовий збір у розмірі 2832,37 грн.. 
25.11.2025 через підсистему “Електронний суд” від позивача суд отримав заяву про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25, в якій він просив включити до судових витрат по справі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та стягнути вказану суму витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на свою користь. 

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 15 000,00 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво”, через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р. у справі № 908/2679/25 та прийняти нове рішення, яким залишити без розгляду заяву ТОВ “Оріон 2023”, про стягнення судових витрат.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що наявні підстави як для залишення без розгляду заяви Позивача (з підстави ненадання доказів понесених витрат протягом 5 днів із дня ухвалення рішення суду), так і для відмови по суті (відсутність заяви про понесення витрат до дати ухвалення рішення із урахуванням численної практики ВС, відсутність доказів оплати послуг, відсутність визначення часу послуг в додатковій угоді, суперечливість акту наданих послуг та додаткової угоди, неспівмірність та завищення вартості послуг, відсутність посилання в акті наданих послуг на конкретну справу, відсутність детального опису послуг).

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.12.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.12.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/2679/25. 
Матеріали справи № 908/2679/25 надійшли до Центрального апеляційного Господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.11.2025, повний текст якого було складено та підписано суддею 24.11.2025, були задоволені у повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” про стягнення заборгованості за договором № 07/2025/52 про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 19.03.2025 в розмірі 236 030,78 грн, яка складається з: основної суми заборгованості у розмірі 234 000,00 грн, 3% річних у розмірі 1470,68 грн, інфляційних збитків у розмірі 560,10 грн.
В позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які визначено в розмірі 2832,37 грн судового збору та в розмірі 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
25.11.2025 через підсистему “Електронний суд” від позивача суд отримав заяву про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25, в якій він просив включити до судових витрат по справі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та стягнути вказану суму витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на свою користь. 
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 15 000,00 грн..

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а додаткове рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Разом із тим, згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається із: судового збору в розмірі 2832,37 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн (опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування правової позиції. Вивчення та аналіз документації підприємства для підготовки зазначеного позову до суду; підготовка і супровід позовної заяви в суді першої інстанції). 
Отже, позивач дотримався визначеного процесуальним законом порядку.
З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” (позивач у справі, Клієнт за договором) та Адвокатським об`єднанням “Діалог” (Адвокатське об`єднання за договором) був укладений договір № 01юр про надання правничої допомоги (надалі - договір).
За умовами п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. 
У розділі 2 договору серед обов`язків Адвокатського об`єднання визначено, зокрема, такі як представляти у встановленому порядку інтереси Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів (п. п. 2.1.3. договору).
Умови та порядок здійснення розрахунків за договором сторонами було погоджено у розділі 4 договору. 
Юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, на підставі укладених між сторонами додаткових угод (п. 4.1. договору).
Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку (п. 4.2. договору).
За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надається або надсилається Клієнту Адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу Клієнта Адвокатське об`єднання може надавати Акти про надання юридичної допомоги , в яких вказано перелік наданої допомоги із ідентифікацією (п. 4.4. договору). 
Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт (п. 4.5. договору).
Згідно з п. 7.1. договору, даний договір укладено на строк до 31.12.2026 та набирає чинності з моменту його підписання. 
На виконання умов договору сторонами 18.08.2025 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 01юр про надання правової допомоги від 02.01.2025 (надалі – додаткова угода), за умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди встановити наступну вартість послуг Адвокатського об`єднання у справі про стягнення заборгованості за договором про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № 07/2025/52 від 19.03.2025:
1. Вивчення та аналіз документації підприємства, підготовка позовної заява з додатками – вартість: 10 000,00 грн;
2. Супровід позовної заяви в суді 1 інстанції (2 судових засідання) – вартість: 5000,00 грн;
3. Супровід позовної заяви в суді апеляційної інстанції (1 судове засідання) – вартість: 2500,00 грн;
4. Підготовка та подача відповіді на відзив – вартість: 5000,00 грн;
5. Підготовка та подача клопотань на адресу суду (1 клопотання) – вартість: 2000,00 грн. 
За умовами п. 2 додаткової угоди оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуг оплачується Клієнтом Адвокатському об`єднанню протягом 30-и календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції, за актом здачі – приймання робіт (надання послуг).
Згідно з п. 3 додаткової угоди, всі інші умови договору залишаються без змін. 
У п. 4 додаткової угоди сторони визначили, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 01юр про надання правової допомоги від 02.01.2025. 
На підтвердження виконання умов договору та додаткової угоди між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням 25.11.2025 складено Акт № ЮР-25-11 здачі-приймання робіт (надання послуг) про надання юридичних та консультаційних послуг (надалі - Акт), згідно з яким Адвокатським об`єднанням (як Виконавцем) здійснено юридичний супровід господарської діяльності Клієнта (як Замовника) згідно договору про надання правової допомоги № 01юр від 02.01.2025, а саме: надана професійна правова допомога з подання позовної заяви до Господарського суду Запорізької області про стягнення заборгованості за договором про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № 07/2025/52 від 19.03.2025.
Згідно з актом Адвокатським об`єднанням надано таку професійну правничу допомогу Клієнту, як: вивчення та аналіз документації підприємства, підготовка позовної заяви з додатками – 4 години часу, вартість – 10 000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив – 2 години часу; вартість – 5000,00 грн. 
Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) – 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ.
В Акті зауважено, що сторони претензій одна до одної не мають. 
Акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками товариств. 
На оплату наданих послуг Адвокатське об`єднання надано Клієнту рахунок-фактуру № 25/11-1 від 25.11.2025 на оплату послуг за актом № ЮР-25-11 від 25.11.2025 на суму 15 000,00 грн. 
Отже, Позивач підтвердив відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі. 
Відповідач у запереченнях, наданих суду першої інстанції, просив суд залишити без розгляду заяву позивача про стягнення з відповідача судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи №908/2679/25. 
Підставою для залишення заяви позивача про стягнення судових витрат без розгляду, як у суді першої інстанції, так і при поданні апеляційної скарги, відповідач вказує те, що позивач не зробив заяву про розподіл судових витрат до винесення судового рішення у справі, ні в заявах по суті , ні в інших процесуальних заявах. 
Стосовно вказаного твердження відповідача колегія суддів зазначає наступне. 
Як свідчать матеріали справи, на підставі ухвали суду від 08.09.2025 було прийнято до розгляду позовну заяву позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 07/2025/52 про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 19.03.2025 в розмірі 236 030,78 грн, та відкрито провадження у справі № 908/2679/25, яке суд ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження і розглядати справу без повідомлення (виклику) учасників справи. 
У позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається із: судового збору в розмірі 2832,37 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн (опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування правової позиції. Вивчення та аналіз документації підприємства для підготовки зазначеного позову до суду; підготовка і супровід позовної заяви в суді першої інстанції). 
За умовами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.
В даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про надання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Вказана правова позиція викладена в п. 4.2.4 в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.
Згідно з приписами ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Як вже зазначалось, повний текст судового рішення у справі № 908/2679/25 було складено та підписано 24.11.2025.
Із заявою про стягнення з відповідача судових витрат позивач звернувся до суду за допомогою підсистеми “Електронний суд” 25.11.2025. 
На підставі вище наведеного, суд дійшов висновку про своєчасність подання позивачем заяви про стягнення з відповідача судових витрат у справі № 908/2679/25, у зв`язку із чим відсутні підстави для залишення заяви позивача без розгляду. 
Щодо посилань Скаржника на те, що у матеріалах справи відсутні докази фактичної оплати позивачем послуг на професійну правничу допомогу.
З цього приводу апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність документів про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
З урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Апеляційний господарський суд, дослідивши надані Товариством з обмеженою відповідальністю “Оріон 2023” докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, прийнявши до уваги заперечення, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 15 000,00 грн. є доказово обґрунтованими та підлягають розподілу.
Викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються, як необґрунтовані.
Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р. у справі №908/2679/25 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та його скасування відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Відповідачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України “Про судовий збір” не передбачена.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛД Інжинірінг та будівництво” - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2025р. у справі №904/2679/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін