Справа №333/1056/26
Провадження №2/333/2284/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О., 
за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
ВСТАНОВИВ:
28.01.2026 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 43 616,00 грн, а також судових витрат.
В обґрунтування позову зазначається, що 17.08.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір №4102122. 25.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір № 75123211.
Згідно з умовами кредитного договору №4102122 від 17 серпня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем, позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді споживчого кредиту в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до умов договору, строк користування кредитом становив 30 календарних днів, а саме з 17.08.2021 по 16.09.2021 включно, з обов`язком відповідача повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти і комісії до 16.09.2021. За користування кредитом договором передбачено: сплату комісії за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн; сплату процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом, що за визначений строк становить 2250,00 грн. Таким чином, загальні витрати відповідача за кредитом становили 3250,00 грн, а загальна сума, що підлягала поверненню, складала 8250,00 грн. Відповідач зобов`язався належним чином виконати умови договору, однак свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати нарахованих платежів у встановлений договором строк не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
За умовами договору №75123211 від 25.08.2021 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит у розмірі 2001,00 грн. Відповідно до умов договору, строк користування кредитом становив 30 календарних днів, а саме з 25.08.2021 по 24.09.2021 включно, з обов`язком відповідача повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти і комісії до 24.09.2021, знижена процентна ставка 0,01 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%; пеня в день - 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3,71%. Орієнтовна загальна вартість позики 2007,00 грн.
29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4102122. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4102122.
Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4102122. 
27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75123211. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75123211.
Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 75123211. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду загальна заборгованість відповідача за кредитними договорами №4102122 від 17.08.2021 року та №75123211 від 25.08.2021 року становить 43 616,00 грн. Зазначена заборгованість складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7 001,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами - 35 578,39 грн; заборгованості за комісіями - 1 000,00 грн; інфляційних втрат - 32,01 грн; трьох відсотків річних - 4,60 грн.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась вказана заборгованість, яка підлягає стягненню.
Кредитні договори укладені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що відповідає вимогам ст.207, ст.1055 ЦК України. Кошти були перераховані відповідачу, що підтверджується матеріалами справи. 
Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору, а також правничу допомогу.
Ухвалою суду від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу час 15 днів для скерування до суду відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали суду.
Також дані РНОКПП відповідача внесені у обліково-статистичну картку в програмі документообігу загальних судів «Д-3», що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку «Дія». 
Судом здійснено підписку відповідача на отримання процесуальних документів на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 
24 лютого 2026 року на адресу Комунарського районного суду м.Запоріжжя повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, який було направлено на зареєстровану адресу проживання відповідача ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.
Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку.
Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Вивчення матеріалів справи здійснювалося судом в електронному вигляді за допомогою системи документообігу загальних судів «Д-3». Суд дослідив всі додатки, які були долучені до обліково-статистичної картки на цивільну справу 333/1056/26 за допомогою підсистеми «Електронний суд».
Судом встановлено, що 17 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №4102122, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн строком на 30 календарних днів, а саме з 17.08.2021 по 16.09.2021.
Згідно з умовами договору, відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти і комісію до 16.09.2021. За користування кредитом передбачено сплату комісії у розмірі 1000,00 грн та процентів у розмірі 1,5% від суми заборгованості за кожен день користування, що становить 2250,00 грн. Загальна сума до повернення складала 8250,00 грн.
Також 25 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір №75123211, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 2001,00 грн строком на 30 календарних днів, з 25.08.2021 по 24.09.2021. Умовами договору передбачено знижену процентну ставку 0,01% на день та процентну ставку за понадстрокове користування кредитом у розмірі 2,70% на день.
Право вимоги за вказаними кредитними договорами неодноразово відступалося. Зокрема, за договором №4102122 право вимоги було відступлено від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт капітал» (договір від 29.11.2021 №29-11-102), а в подальшому - до ТОВ «Коллект центр» (договір від 10.01.2023 №10-01/2023).
Аналогічно, право вимоги за договором №75123211 було відступлено від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Вердикт капітал» (договір від 27.01.2022 №27/01/2022), а згодом - до ТОВ «Коллект центр» (договір від 10.01.2023 №10-01/2023).
Таким чином, позивач - ТОВ «Коллект центр» - є належним кредитором та має право вимоги до відповідача за вказаними договорами.
Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, у встановлені строки кредитні кошти не повернув, проценти та інші платежі не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду загальний розмір заборгованості становить 43 616,00 грн, що складається з: 7 001,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35 578,39 грн - заборгованість за процентами, 1 000,00 грн - комісія, 32,01 грн - інфляційні втрати та 4,60 грн - три відсотки річних.
При цьому суд враховує, що відповідачем у спростування доводів позивача не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості або неправильність розрахунку, поданого позивачем.
Зокрема, відповідач:
?не надав доказів повного або часткового погашення кредитної заборгованості, які б спростовували розрахунки позивача;
?не заявляв клопотання про призначення судово-економічної експертизи щодо перевірки правильності розрахунку боргу;
?не подав клопотань про витребування додаткових доказів, які могли б вплинути на встановлення фактичних обставин справи;
?не довів обставин, які б свідчили про недійсність кредитних договорів або відсутність факту отримання кредитних коштів.
Відповідачем не подано контррозрахунку заборгованості, не наведено обґрунтованих заперечень щодо конкретних складових боргу, не надано доказів неправильності здійснених банком нарахувань або застосування процентних ставок, що не передбачені договором.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте відповідач обмежився загальними твердженнями про завищеність нарахувань, які не підтверджені жодними доказами.
Підстав для зменшення розміру процентів чи застосування положень статті 551 ЦК України судом не встановлено, оскільки заявлена до стягнення сума не містить неустойки у розумінні зазначеної норми, а складається з тіла кредиту та процентів за користування ним.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 627Цивільного кодексу Українипередбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.
Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
З наданих позивачем доказів вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитні кошти. Водночас відповідач свої зобов`язання за договором виконав не належним чином.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд погоджується з наданим позивачем та дослідженим у судовому засіданні розрахунком заборгованості, оскільки він є обґрунтованим, його розмір підтверджений належними та допустимими доказами, відповідачем не спростований.
Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Щодо розподілу судових витрат:
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн згідно платіжної інструкції № 1439 від 24.03.2025.
Платіжна інструкція, досліджена судом з матеріалів електронної справи 333/1056/26 в системі документообігу загальних судів «Д-3», шляхом відкриття з вкладки - «Прикріплені файли». Доступ до платіжної інструкції мають сторони цивільної справи через підсистему «Електронний суд».
Тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких визначено в сумі 16000 грн у зв`язку із зверненням з позовом.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат наведено позивачем при поданні позовної заяви.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: договір про надання правничої допомоги №01-07/-2024 від 01.07.2024, заявку №575 на виконання доручення до договору №01-07/-2024 від 01.07.2024, згідно якої ТОВ «ФК «Коллект центр» і адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили перелік надання правових послуг за договором та їх вартість у розмірі 16000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а й самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, яка подана до суду через систему «Електронний Суд», в сумі 16 000 грн. є завищеним, враховуючи категорію та складність справи.
А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 7 000 грн.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд зазначає, що під час розгляду справи права відповідача порушені не були, а провадження здійснювалося з дотриманням принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу, передбачених статтями 12, 13 ЦПК України.
Відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження. Судом вжито всіх передбачених законом заходів для забезпечення його участі у справі та реалізації права на захист.
Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Позивач довів обставини, на які посилався, тоді як відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався. Отже, рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального закону та без порушення прав відповідача.
Керуючись ст.ст.530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 137, 141 ЦПК України, суд - 
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.
Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, заборгованість за Договорами у загальному розмірі 43616 (сорок три тисячі шістсот шістнадцять) гривень 00 копійок. 
Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 16.03.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська