ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 621/2876/25
Провадження 1-кп/621/132/26
20 березня 2026 року       м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 
потерпілий ОСОБА_5 (не з`явився) 
законний представник потерпілого ОСОБА_6 (не з`явилася)
обвинувачений ОСОБА_7 
захисник - адвокат ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/2876/25 (провадження ЄРДР №12025221260000408 від 12.08.2025) за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця місто Кіровськ Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
07 серпня 2025 року, близько 22:30 години, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поблизу магазину «Посад», розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вул..Привокзальна, 3Б.
ОСОБА_5 поклав свій мобільний телефон «REALME» Note 50 на зберігання до сумки ОСОБА_10 , яка, в свою чергу попросила ОСОБА_7 понести цю сумку, після чого всі разом вирушили по вул..Привокзальній в бік спортивного майданчику, розташованого поблизу буд.2А по провулку Залізничному в місті Зміїв Чугуївського району Харківської області, і в цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном – телефоном ОСОБА_5 . 
З метою реалізації свого протиправного умислу, в той же день і час, ОСОБА_7 , переконавшись у тому, що його дії ніким помічені не будуть, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , хоч і перебував поряд, але не слідкує за своїми речами, діючи таємно, з корисливих мотивів з метою наживи, в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, та в подальшому – неодноразово продовженого, в останнє: Указом Президента № 478/2025 від 14.07. 2025 року, затвердженого Законом України № 4524-ІХ від 15.07.2025 року строком на 90 діб, тобто з 07.08.2025 по 05.11.2025 року, шляхом вільного доступу з сумки ОСОБА_10 викрав мобільний телефон «REALME» Note 50, в корпусі синього кольору, об`єм пам`яті 4/128 Gb, бувший у вжитку, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2266/25 від 21.08.2025 року, 3859,20 гривень, що належить ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
В судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений та його захисник.
Потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Подали до суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі та зазначили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.
З урахуванням думки учасників судового засідання, суд, на підставі положень статті 325 КПК України, вирішує проводити судовий розгляд без участі потерпілих.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав в повному обсязі, в зв`язку з чим учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.
З урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_7 підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 07.08.2025 року ввечері гуляв з друзями, і бачив, як ОСОБА_11 поклав свій телефон в сумку К.Загорулько, яка, в свою чергу, віддала свою сумочку йому, щоб він допоміг її носити. В цей час він вирішив викрасти телефон для особистого використання, оскільки його телефон зламався. Він заволодів телефоном і поклав собі в карман, а потім, коли ОСОБА_11 і всі інші друзі почали шукати телефон, «допомагав» їм його шукати. На даний час він усвідомив протиправність свого вчинку, щиро розкаюється, і повернув телефон потерпілому після того, як прийшли співробітники поліції. Просив суворо не карати та не позбавляти волі.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.
Частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.
Згідно положень статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, яке інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.5 статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, уродженець міста Кіровськ Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, з повною загальною середньою освітою, за місцем проживання скарг, заяв та інших компроментуючих матеріалів та повідомлень про порушення громадського порядку до Зміївської міської ради не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Санкцією частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України за скоєння крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, в зв`язку з чим, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
При цьому, з огляду на відомості про особу та поведінку обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, щиро покаявся, усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, добровільно повернув викрадене майно, тобто активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального й морального характеру у потерпілого, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбуття призначеного покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою.
Відповідно до ч.1 статті 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п 2 ч.1 та п.2 ч.2 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно ч.4 статті 76 Кримінального кодексу України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «REALME» Note 50, в корпусі синього кольору, об`єм пам`яті 4/128 Gb, бувший у вжитку, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ;- вважати повернутим потерпілому.
Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №12025221260000408 від 12.08.2025, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2025 на мобільний телефон «REALME» Note 50, в корпусі синього кольору, об`єм пам`яті 4/128 Gb, бувший у вжитку, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , - скасувати.
В провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи №2266/25 від 21.08.2025 в сумі 400,00 грн, які належить стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ч.2 статті 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1, ч.2 статті 76 Кримінального кодексуУкраїни покласти на  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення даного вироку, а саме з 20.03.2026 року.
Стягнути зобвинуваченого  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №2266/25 від 21.08.2025 в сумі 400,00грн, які перерахувати на користь судового експерта ОСОБА_12 (бульвар Незалежності, 18 Б, оф.22, місто Бровари Київська область, 07400) р/р НОМЕР_3 .
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «REALME» Note 50, в корпусі синього кольору, об`єм пам`яті 4/128 Gb, бувший у вжитку, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 - вважати повернутим потерпілому.
Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №12025221260000408 від 12.08.2025, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2025 на мобільний телефон «REALME» Note 50, в корпусі синього кольору, об`єм пам`яті 4/128 Gb, бувший у вжитку, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , - скасувати.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Вирок складено і проголошено 20.03.2026

Суддя ОСОБА_13