Справа № 185/14951/25
Провадження 1-кп/185/250/26 

В И Р О К 
іменем України
03 лютого 2026 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №12025041370001940 від 05.11.2025, за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мохове, Покровського району, Орловської області, рф, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, проходить військову службу на посаді сержанта резерву взводу солдатів резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого -  ОСОБА_3 ,
установив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , придбав та носив вибухову речовину і вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу, за таких обставин.
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді сержанта резерву взводу солдатів резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Проходячи військову службу у зазначеній посаді, ОСОБА_3 , 25.06.2025 року, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, поблизу берега річки Вовча, без передбаченого законом дозволу, придбав (знайшов): предмет який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та предмет промислового виготовлений запал типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які придатні для здійснення вибуху. В подальшому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне придбання, носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у порушення додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, взяв знайдену ним вибухову речовину та вибуховий пристрій, які являють собою предмет конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та предмет промислового виготовлений запал типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які придатні для здійснення вибуху. В подальшому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв та переніс до свого транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta» чорного кольору, державний номер якого – НОМЕР_2 , в якому почав їх переміщувати без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 26.06.2025 року, в період часу з 11 годин 51 хвилин по 15 годин 23 хвилин було проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta» чорного кольору, державний номер якого – НОМЕР_2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, поблизу буд. 458 а по вул. Дніпровська, під час якого було виявлено та вилучено: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу УЗРГМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які придатні для здійснення вибуху, які ОСОБА_3 незаконно придбав та носив при собі та переміщував у транспортному засобі без передбачено законом дозволу.
Відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається, ОСОБА_3 ,  передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.
Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3 , повністю погодився з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнав його, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті часу, місця, способу та всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Свої дії обвинувачений піддав критичній оцінці, щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль щодо скоєного та зазначив, що розуміє протиправність своїх вчинків. У зв`язку з цим,  ОСОБА_3 , звернувся до суду з проханням розглядати кримінальне провадження у спрощеному порядку відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому повністю зрозуміло суть обвинувачення, яке було детально роз`яснено в судовому засіданні; він повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та вважає докази, зібрані у кримінальному провадженні, допустимими, достовірними та достатніми, у зв`язку з чим необхідності в їх дослідженні не вбачає.
З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечували проти застосування в даному провадженні положень частини третьої статті 349 КПК України, а також роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки спрощеного розгляду справи, з якими останній погодився, суд дійшов висновку про доцільність застосування зазначеної правової норми. У зв`язку з цим, суд визнав недоцільним дослідження доказів, які не оспорюються сторонами, та застосував положення ч. 3 ст. 349 КПК України при розгляді даної справи.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого
Аналізуючи показання обвинуваченого  ОСОБА_3 ,надані ним у судовому засіданні, та співставляючи їх зі змістом пред`явленого йому обвинувачення, суд доходить обґрунтованого висновку, що показання обвинуваченого є логічними, послідовними, узгодженими із фактичними обставинами справи та підтверджують викладену в обвинувальному акті версію подій. З урахуванням того, що при розгляді справи судом застосовано положення частини третьої статті 349 КПК України, тобто справу розглянуто у спрощеному порядку на підставі беззаперечного визнання обвинуваченим своєї вини, та за відсутності заперечень з боку інших учасників процесу, суд визнає вину обвинуваченого  ОСОБА_3 ,доведеною поза розумним сумнівом.
Суд при цьому керується критерієм, що використовується під час оцінки доказів у кримінальному провадженні, а саме: вина особи вважається доведеною поза розумним сумнівом, коли факти, які обґрунтовують обвинувачення, випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, що не залишають сумніву у доведеності обставин злочину.
Таким чином, суд кваліфікує дії  ОСОБА_3 , за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України – як придбання та носіння вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Об`єктом злочину є громадська безпека в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної і холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв. Загальнонебезпечні предмети при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства. Тому встановлені спеціальні правила поводження зі зброєю, боєприпасами, вибухівкою, визначено, з якими з цих предметів громадяни взагалі не вправі вчиняти будь-яких дій, а які дії можна виконувати на підставі спеціального дозволу.
Предметом злочину є вибухові речовини і вибухові пристрої. 
Вибухові речовини - це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до самопоширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділення тепла. До них належать амоніти, амонали, тротил, вибухові напівпродукти утилізації - порохи тощо (п. 13.1 Інструкції МВС від 21 серпня 1998 р. № 622). До вибухових речовин належать порох, динаміт тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню. Під вибуховими пристроями слід розуміти саморобні чи виготовлені промисловим способом вироби одноразового застосування, спеціально підготовлені і за певних обставин спроможні за допомогою використання хімічної, теплової, електричної енергії або фізичного впливу (вибуху, удару) створювати вражаючі фактори - спричинити смерть, тілесні ушкодження чи істотну матеріальну шкоду - шляхом вивільнення, розсіювання або впливу токсичних хімічних речовин, біологічних агентів, токсинів, радіації, радіоактивного матеріалу, інших подібних речовин.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, окрім іншого, полягає у носінні та придбанні вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Незаконне носіння вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо). Незаконним придбанням вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати дії, пов`язані з їх набуттям всупереч передбаченому законом порядку - в результаті, окрім іншого, привласнення знайденого.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав (знайшов) та носив, переміщував у власному транспортному засобі, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини – споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, а також запал типу УЗРГМ промислового виробництва, які належать до категорії вибухових речовин та вибухових пристроїв, придатних для здійснення вибуху.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання
Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.
Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, одружений, офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який має сталі соціальні зв`язки: сім`я, робота, постійне місце проживання, характеризується позитивно, проходить військову службу на посаді сержанта резерву взводу солдатів резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», наявність обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення  ОСОБА_3 , до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, щирого каяття, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
На переконання суду, саме, це покарання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення  ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Мотиви ухвалення інших рішень
Запобіжний захід стосовно  ОСОБА_3 , не обирався та підстав для його обрання у суду немає.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30 червня 2025 року по справі №185/4270/25 (провадження №1-кс/185/551/25), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Речовий доказ сліп-пакет, із кристалічної речовиною білого кольору не вирішується у даному кримінальному провадженні, оскільки має значення для іншого кримінального провадження № 12024040000001483 від 05.12.2024, зазначений речовий доказ залишається під арештом у розпорядженні органу досудового розслідування до вирішення його долі у відповідному провадженні.
Витрати пов`язані із проведенням експертизи від 08.08.2025 № СЕ-19/104-25/26605-ВТХ вартість якої становить 2674,20 грн, від 08.08.2025 № СЕ-19/104-25/26604-ВТХ вартість якої становить 2674,20 грн, відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов відсутній.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КВК України з моменту проголошення вироку суду, тобто з 03.02.2026.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи у сумі 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
мобільний телефон марки «Тесno Spark», і-меі 1 якого - НОМЕР_3 , і-меі 2 якого – НОМЕР_4 - повернути за належністю;
транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta» чорного кольору, державний номер якого – НОМЕР_2 , разом із ключами від транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta» чорного кольору, державний номер якого – НОМЕР_2 – залишити за належністю;
предмет, схожий на корпус гранати; предмет, схожий на запал УЗРГМ – знищити.
Речовий доказ сліп-пакет, із кристалічної речовиною білого кольору не вирішується у даному кримінальному провадженні, оскільки має значення для іншого кримінального провадження № 12024040000001483 від 05.12.2024, зазначений речовий доказ залишається під арештом у розпорядженні органу досудового розслідування до вирішення його долі у відповідному провадженні.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30 червня 2025 року по справі №185/4270/25 (провадження №1-кс/185/551/25) з мобільного телефону марки «Тесno Spark», і-меі 1 якого - НОМЕР_3 , і-меі 2 якого – НОМЕР_4 ; транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta» чорного кольору, державний номер якого – НОМЕР_2 , разом із ключами від транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta» чорного кольору, державний номер якого – НОМЕР_2 ; предмету, схожого на корпус гранати; предмету, схожого на запал УЗРГМ. 
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. 
Роз`яснити учасникам судового провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а обвинуваченому - право подати клопотання про помилування.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Суддя                     ОСОБА_1