Справа №158/194/26 
Провадження № 2/601/445/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді   Клим Т.П.,
з участю секретаря судового засідання  Мельничук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

На адресу суду з Ківерцівського районного суду Волинської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач  ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та  ОСОБА_2 , зареєстрований 23 серпня 2023 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №62.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 серпня 2023 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Фактично між подружжям припинилися шлюбні відносини, шлюб має лише формальний характер. Почуття поваги одне до одного у подружжя було втрачено. Таким чином несумісність поглядів на життя, а також характерів створюють неможливість подальшого спільного проживання однією сім`єю. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Примирення заперечує. 
Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач в судове засідання не прибув, надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу слухати у його відсутності, примирення заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у їх відсутності.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 серпня 2023 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №62. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_4 ».
Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.
Суд прийшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сторони тривалий проміжок часу не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. При таких обставинах сім`я фактично розпалась і поновити сімейні відносини неможливо.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, фактично живуть окремим один від одного життям, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов підлягає задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 1331,20 грн., що підтверджується квитанцією.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, з урахуванням положень ст.141, 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та стягнути на користь позивача з відповідачки 665,60 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України ст.ст. 110, 109, 112 СК України, суд – 

ухвалив:

Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 серпня 2023 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №62.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Повернути  ОСОБА_1  50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок по платіжній інструкції №МК79-7Н38-Х4ХК-АВРР від 18 січня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Головуючий: