Справа №498/2230/25
Провадження по справі №1-кп/498/56/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025167390000033 від 06 серпня 2025 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовець на посаді стрільця-снайпера розвідувального відділення розвідувального взводу 1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, згідно ст.. 89 КК України не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу на посаді стрільця- снайпера розвідувального відділення розвідувального взводу 1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старшин матрос», будучи належним чином ознайомленим з рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26.06.2025 у справі № 498/1016/25 про видачу відносно нього обмежувального припису строком на шість місяців, згідно якого ОСОБА_3 заборонено перебувати за місцем проживання (перебування) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 - заборонено наближатись на відстань менше 200 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонено особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 ; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби особистого зв`язку особисто і через третіх осіб, та будучи ознайомленим із наслідкам у разі порушення встановлених судом обмежень, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, діючи умисно, 05.08.2025 близько 16:20 год прийшов до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де в дворі багатоквартирного будинку почав контактувати зі ОСОБА_4 , розпочавши конфліктну ситуацію в присутності н малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та своїми діями не виконав обмежувальний припис в частині заборони перебувати, наближатись до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 та контактувати з нею.
Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України, – що кваліфікується як умисне невиконання обмежувального припису.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, проступку, а саме в умисному невиконанні обмежувального припису, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 також звернулась до суду із заявою, згідно якої, вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з часиною другою ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється у визначеному КПК України порядку і повинен відповідати загальним вимогам до вироку. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за: ознаками кримінального правопорушення, проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, який раніше, згідно ст. 89 КК України не судимий, є військовослужбовцем на посаді стрільця-снайпера розвідувального відділення розвідувального взводу 1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», розлучений, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачена ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, проступку, особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання у виді  пробаційного нагляду  у межах санкції, передбаченої ст. 390-1 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9,100, 118, 124, 368,370- 374,394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 2,3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 строком на 1 (один) рік такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 

Суддя          ОСОБА_1