ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/17321/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідолення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 11.06.2025 №0218925-2408-1603-UA53020110000092487, №0218926-2408-1603-UA53020110000092487, №0218927-2408-1603-UA53020110000092487.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником об`єктів житлової нерухомості (квартири) загальною площею. Контролюючий орган спірними податковими повідомленнями-рішеннями визначив позивачу податкове зобов`язання за об`єктами нерухомості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік. Позивач зазначає, що Головне управління ДПС у Полтавській області безпідставно врахувало об`єкт житлової нерухомості, що перебуває у власності позивача, що розташований на тимчасово окупованій рф території України. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
05 червня 2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову та доводи стосовно правомірності оскаржуваної вимоги з огляду на наступне. Відповідно до інформаційних баз даних ІКС "Податковий блок" у приватній власності фізичної особи ОСОБА_1 перебувають об`єкти житлової нерухомості, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площі 54,57 кв.м.; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,79 кв.м.; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,14 кв.м.; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 47,4 кв.м. Вищевказані відомості підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №№ 460854380). По даним об`єктам за 2024 рік сформовано податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025: - по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площі 54,57 кв.м. – 0218925-2408-1603-UA53020110000092487 на суму 269,02 грн.; по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,79 кв.м. – 218926-2408-1603-UA53020110000092487 на суму 843,78 грн.; по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,14 кв.м. – НОМЕР_1 на суму 614,05 грн. В задоволенні позову просить відмовити.
Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником двох об`єктів нерухомості, а саме:
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площі 54,57 кв.м.; 
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,79 кв.м.; 
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,14 кв.м.; 
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 47,4 кв.м.
Аналогічна інформація щодо площі квартир, що перебувають у позивача у власності, підтверджується також відповідачем у відзиві на позов.
По даним об`єктам за 2024 рік сформовано податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025: - по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площі 54,57 кв.м. – 0218925-2408-1603-UA53020110000092487 на суму 269,02 грн.; по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,79 кв.м. – 218926-2408-1603-UA53020110000092487 на суму 843,78 грн.; по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,14 кв.м. – НОМЕР_1 на суму 614,05 грн. 
24.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до ДПС України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025 №0218925-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218926-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218927- 2408-1603-UA53020110000092487.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 17.11.2025 № 33059/6/99-00-06-01-02-06 податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025 0218925-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218926-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218927-2408-1603-UA53020110000092487 залишено без змін, а скаргу – без задоволення.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 17.11.2025 № 33059/6/99-00-06-01-02-06 направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ідентифікатор R067040586307) на адресу ОСОБА_1 , зазначену у скарзі та повернуто на адресу ДПС (причина повернення АТ "Укрпошта" не зазначена). Водночас згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ "Укрпошта" щодо відстеження відправлення, причиною повернення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор R067040586307) зазначено: "за закінченням встановленого терміну зберігання".
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України).
Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
За змістом пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
Пунктом 8.3 статті 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.
Пунктом 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.
Відповідно до пункту 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 статті 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом..
У відповідності до пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Пункт 12.5 статті 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Згідно з приписами статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.
Так, відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Положеннями підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
З аналізу наведених приписів ПК України слідує, що підставою для обчислення бази оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб є дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або оригінали документів платника податків на право власності.
З матеріалів справи судом встановлено, що суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, визначено відповідачем, виходячи з бази оподаткування, обчисленої на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №460854380, у позивача ОСОБА_1 перебувають у власності наступні об`єкти нерухомого майна, які підлягали або підлягають оподаткуванню:
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площі 54,57 кв.м.; 
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,79 кв.м.; 
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,14 кв.м.; 
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 47,4 кв.м
Загальна площа житлових об`єктів нерухомого майна, квартир/житлових будинків становить 175,9 кв.м.
Обставини належності позивачу на праві приватної власності об`єктів нерухомого майна, проведення державної реєстрації речових прав на перелічені вище об`єкти, показник розміру площі об`єктів, місця дислокації сторонами не оспорюються, визнаються, а тому не підлягають додатковому доказуванню.
Згідно з пунктом 55.1 статті 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266ПК України у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Позивач мав право звернутися до податкового органу за місцем реєстрації для проведення звірки даних на підставі оригіналів документів на право власності (згідно з пп. 266.7.3 ПКУ)
Якщо, на думку позивача, розрахунок у ППР очевидно є хибним, він мав надати власний контррозрахунок як доказ.
Суд не зобов`язаний самостійно виконувати математичні розрахунки замість податкового органу, оскільки розрахунок податкового зобов`язання — це виключна прерогатива контролюючого органу, але може призначити експертизу або зобов`язати ДПС надати детальний алгоритм обчислення.
Суд лише перевіряє законність та обґрунтованість розрахунку, проведеного ДПС. Якщо податкова припустилася арифметичної помилки або неправильно визначила «питому вагу» об`єктів у спільній власності, суд може визнати податкове повідомлення-рішення (ППР) протиправним та скасувати його.
Питома вага об`єкта в загальній сумі податку зазвичай розраховується як відношення площі конкретного об`єкта до сумарної площі всіх об`єктів відповідного типу (житлових або нежитлових). Пільга (60 або 120 кв. м) застосовується до сумарної площі об`єктів, а потім податок розподіляється пропорційно площі кожного з них.
Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Як зазначалось вище позивач є власником чотирьох квартир загальною площею 175,9 кв.м.
Судом, з урахуванням наданих відповідачем до відзиву документів встановлено, що за 2024 рік сформовано податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025: по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,57 кв.м. – 0218925-2408-1603-UA53020110000092487 на суму 269,02 грн.; по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,79 кв.м. – 218926-2408-1603-UA53020110000092487 на суму 843,78 грн.; по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,14 кв.м. – НОМЕР_1 на суму 614,05 грн
24.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до ДПС України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025 №0218925-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218926-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218927- 2408-1603-UA53020110000092487.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 17.11.2025 № 33059/6/99-00-06-01-02-06 податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025 0218925-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218926-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218927-2408-1603-UA53020110000092487 залишено без змін, а скаргу – без задоволення.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 17.11.2025 № 33059/6/99-00-06-01-02-06 направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ідентифікатор R067040586307) на адресу ОСОБА_1 , зазначену у скарзі та повернуто на адресу ДПС (причина повернення АТ "Укрпошта" не зазначена). Водночас згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ "Укрпошта" щодо відстеження відправлення, причиною повернення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор R067040586307) зазначено: "за закінченням встановленого терміну зберігання".
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 11.06.2025 0218925-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218926-2408-1603-UA53020110000092487, № 0218927-2408-1603-UA53020110000092487 сформовані та направлеіа відповідачем позивачу з дотриманням норм ПК України, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для їх скасування, відтак слід відмовити у задоволенні позову.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовували доводи позивача, а відтак, довів правомірність формування податкової вимоги, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м.Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя	 	Г.В. Костенко