ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 березня 2026 року        м. Чернівці           Справа № 727/4058/20
Провадження №22-ц/822/514/26
Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
судді-доповідача Литвинюк І. М. 
суддів: Лисака І. Н., Перепелюк І. Б., 
за участю секретаря судового засідання: Собчук І. Ю.,
учасники справи:
позивач - Чернівецька міська рада,
відповідачі - ОСОБА_1 , Мале приватне підприємство фірма «Краяни», ОСОБА_2 , Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Карвацька Галина Федорівна,
треті особи - Інспекція Державного архітектурного будівельного контролю Чернівецької міської ради, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Наталія Василівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сергійчук Юрій Вікторович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2026 року в частині накладання штрафу, головуючий у І-й інстанції – Калмикова Ю. О., 

ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2025 року Чернівецька міська рада звернулася до суду із заявою про зобов`язання ОСОБА_1 подати звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2021 року у справі №727/4058/21 у строк 10 робочих днів з моменту отримання відповідної ухвали суду. 
Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2021 у справі №727/4058/20 зобов`язано ОСОБА_1 провести перебудову нежитлової будівлі літ. Д по АДРЕСА_1 у стан до 188,50 кв.м, який існував до порушення прав.
Вказане рішення набрало законної сили 14 травня 2021 року.
З метою виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2021 у справі №727/4058/20 видано виконавчий лист від 19 травня 2021 року.
Постановою Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці від 07.06.2021 ВП №65703242 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 19.05.2021 №727/4058/20 (РНВП 65703242, ідентифікатор доступу: АЕ9В9Б37Г0Г6). Боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Однак станом на дату подання даної заяви рішення суду ОСОБА_1 не виконано.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2026 року зобов`язано повторно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подати звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2021 у справі №727/4058/20 у строк протягом 60 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 грн
Ухвала суду мотивована тим, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2021 є чітким та зрозумілим, згідно з резолютивної частини рішення зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) провести перебудову нежитлової будівлі літ. Д по АДРЕСА_1 у стан до 188,50 кв.м, який існував до порушення права. Вказане рішення набрало законної сили 14 травня 2021 року. 
Оскільки судове рішення протягом тривалого часу не виконується та боржник ухиляється від його виконання, ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 жовтня 2025 року про зобов`язання ОСОБА_1 подати звіт про виконання судового рішення по справі № 727/4058/20 у строк протягом 60 днів з дня отримання копії даної ухвали залишається невиконаною, наявні підстави для застосування до боржника ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у виді штрафу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в грошовому еквіваленті 66 560 грн.
На зазначену ухвалу суду в частині накладання штрафу представник відповідачки ОСОБА_1 – Сергійчук Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не отримувала ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.2025 по справі № 727/4058/20, а також вона немає зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, тому позбавлена можливості отримувати судові рішення в електронній формі.
Вказує на те, що ОСОБА_1 з 17 лютого 2024 року перебуває за межами України, тому не могла отримати на території України поштове відправлення з ухвалою суду. За таких обставин з об`єктивних причин вона не могла вчасно подати звіт про виконання судового рішення.
30 червня 2020 року, з метою представництва її інтересів у справі № 727/4058/20, ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги № 43 з Адвокатським бюро «Василика В. В.» (код 35379954). На той момент адвокат Луценко Р. О. працював у вказаному адвокатському бюро, тому було складено ордер на представництво ним інтересів ОСОБА_1 . Адвокат Луценко Р. О. представляв інтереси ОСОБА_1 у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду справи № 727/4058/20 у 2020 – 2022 роках.
Після розгляду справи у суді касаційної інстанції між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Василика В. В.» було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 43 від 30.06.2020, якою припинено представництво інтересів Гемблюк А. В. Адвокатським бюро «Василика В.В.» у справі № 727/4058/20.
Адвокат Луценко Р. О. наразі не працює у Адвокатському бюро «Василика В.В.», а з липня 2025 року він здійснює адвокатську діяльність у складі Адвокатського об`єднання «Дрекс».
Отже, на момент постановлення ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.2025 про зобов`язання ОСОБА_1 подати звіт про виконання судового рішення у справі №727/4058/20 та направлення її у Електронний кабінет адвоката Луценка Р. О. (11.11.2025) останній (АБ «Василика В. В.») не мав повноважень представника ОСОБА_1 у даній справі.
Про існування ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.2025 та оскаржуваної ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.01.2026 по справі №727/4058/20 ОСОБА_1 стало відомо 21.01.2026 з листа адвоката Луценка Р. О. від 21.01.2026, до якого було додано вказані ухвали суду.
Отже, лише 21.01.2026 ОСОБА_1 отримала текст ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.2025, яким її зобов`язано подати звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2021 у справі №727/4058/20 у строк протягом 60 днів з дня отримання копії даної ухвали.
За таких умов стягнення оскаржуваною ухвалою з ОСОБА_1 штрафу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560,00 грн, є безпідставним.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.
Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2021 у справі №727/4058/20 зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) провести перебудову нежитлової будівлі літ. Д по АДРЕСА_1 у стан до 188,50 кв.м, який існував до порушення прав. Рішення суду набрало законної сили 14.05.2021 року та 19.05.2021 видано виконавчий лист по вищевказаній справі.
З метою виконання рішення суду заявник Чернівецька міська рада звернулася до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці із заявою про примусове виконання рішення.
Згідно з постановою Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці від 07.06.2021 ВП №65703242 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 19.05.2021 №727/4058/20 (РНВП 65703242, ідентифікатор доступу: АЕ9В9Б37Г0Г6). Боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 
За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є: 1) верховенство права; 2) пропорційність; 3) обов`язковість судового рішення; 4) розумність строків розгляду справи судом (пункти 1, 6, 7 та 10 частини першої статті 2 ЦПК України).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому розділом VII України.
При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, передбачає, серед іншого, можливість суду зобов`язати боржника подати звіт про виконання судового рішення.
Так, у частині 1 статті 453-1ЦПК України закріплено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: 1) що виникають із трудових правовідносин; 2) що виникають із сімейних правовідносин; 3) щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 4) щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; 5) щодо відшкодування моральної шкоди; 6) щодо захисту прав споживачів; 7) щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; 8) в інших спорах немайнового характеру.
Згідно з частини 2, 3 ст. 453-4 ЦПК України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також додатково може встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 148 ЦПК України під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідач, боржник є юридичною особою) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, вказаною нормою ЦПК України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в цивільній справі, надати боржнику новий строк для подання звіту.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, або іншими істотними обставинами, встановлених судом під час розгляду справи.
Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2021 у справі №727/4058/20 зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) провести перебудову нежитлової будівлі літ. Д по АДРЕСА_1 у стан до 188,50 кв.м, який існував до порушення прав. Рішення набрало законної сили 14 травня 2021 року.
Однак з моменту набрання рішення суду законної сили та, відповідно, відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 (починаючи з 14 травня 2021 року) не виконує судове рішення в частині вчинення дій зобов`язального характеру резолютивної частини рішення, чим фактично зловживає своїм обов`язком.
На момент звернення Чернівецької міської ради із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у даній справі рішення суду залишається невиконаним.
Отже, законними є очікування Чернівецької міської ради щодо безпосереднього та своєчасного виконання судового рішення. Дієвість судового захисту порушених прав і свобод людини напряму залежить від виконання рішення суду. Порушення принципу обов`язковості, що виразилось у невиконанні судового рішення, призводить до порушення таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.2025 задоволена заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення по справі № 727/4058/20. Зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подати звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2021 у справі №727/4058/20 у строк протягом 60 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Копія ухвали суду направлена на поштову адресу ОСОБА_1 , однак 05 листопада 2025 року повернувся з відміткою «адресат відсутній». 
В постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 725/7357/21 зазначено, що за змістом пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученим судове рішення вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Крім того, з постанови Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2021 року та постанови Верховного Суду у справі №727/4058/21 вбачається, що ОСОБА_1 , інтереси якої представляв адвокат Луценко Р. О., подавав у зазначеній справі апеляційну та касаційну скарги, тобто ОСОБА_1 була достовірно обізнана про наявність рішення суду, тому була зобов`язана цікавитися станом розгляду справи, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язано провести перебудову нежитлової будівлі літ. Д по АДРЕСА_1 у стан до 188,50 кв.м, який існував до порушення прав.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 вживала усіх необхідних дій для добровільного виконання рішення суду у справі 727/4058/21.
Підставою звернення Чернівецької міської ради із заявою про встановлення судового контролю про виконання судового рішення слугувала бездіяльність ОСОБА_1 щодо невиконання судового рішення, оскільки в останньої було достатньо часу, починаючи з 14 травня 2021 року (набрання рішення суду законної сили), для його виконання та не допустити звернення стягувача із такою заявою, Такий механізм як судовий контроль застосовується лише в тому випадку, якщо інші заходи, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», не дали результату.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф у сумі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в грошовому еквіваленті 66 560 грн, у зв`язку з неподанням ОСОБА_1 звіту у встановлений судом строк.
Доводи апеляційної скарги щодо неотримання копії ухвали від 15 жовтня 2025 є безпідставними та спростовується вище наведеним.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до постановлення помилкової ухвали в оскаржуваній частині. 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині накладання штрафу відповідає обставинам справи, ухвалена з додержанням норм процесуального права, а тому не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сергійчук Юрій Вікторович, залишити без задоволення. 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2026 року в частині накладання штрафу залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач       І. М. Литвинюк

Судді:        І. Н. Лисак 

І. Б. Перепелюк