Справа № 296/1319/26
3/296/567/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Дідоренко А.Е., розглянувши справу, яка надійшла з Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
21.01.2026 близько 17 год 15 хв ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Героїв Крут,31 не виконав законну вимогу поліцейського, а саме не надав документи, що посвідчують особу відповідно до ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію».
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім визнання своєї вини, передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 466612 від 21.01.2026; протоколом про адміністративне затримання серії АПЗ18 №054893 від 21.01.2026; рапортом поліцейського офіцера громади СПОН ВВГ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції А.Луцького, флеш носієм з відеозаписом, згідно з яким, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують особу, на що ОСОБА_1 відмовлявся надати документи, постійно намагався уникнути цього.
Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Верховного Суду від 26.06.1992 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи відображену на відеозаписах поведінку ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським, манеру мови, а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, суд вважає доведеним факт злісної непокори ОСОБА_2 законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 21.01.2026 правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.
Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA228999980313090106000006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 665,60 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО):899998; Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя А. Е. Дідоренко