Справа № 466/12443/25
Провадження № 3/466/317/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,- 
у с т а н о в и в :
22.12.2025 року, о 18:53 год, в м. Львові по вул. Шевченка, 113, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Duster» з д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та в момент її зміни відповідно не відреагував, а також виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що спричинило їх механічні пошкодження. Внаслідок чого завдано матеріальної шкоди. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги правил дорожнього руху п.2.3.б., 10.2, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Renault Megane, який рухався по проїзній частині дороги та ніби-то не врахував дорожню обстановку і не вжив заходів для уникнення зіткнення. Також захисник вказав, що водій автомобіля Renault Duster перед виконанням маневру подав сигнал повороту та почав здійснювати поворот, вважаючи маневр безпечним. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП .
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ним рух здійснювався з дотриманням правил дорожнього руху та дозволеної швидкості у населеному пункті, з урахуванням дорожньої обстановки та ширини проїзної частини дороги. Потерпілий зазначив, що рухався по головній дорозі, дотримуючись безпечного бокового інтервалу з іншими транспортними засобами, які рухалися у попутному напрямку. Водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не переконався у безпечності маневру та допустив зіткнення з його транспортним засобом. Також пояснив, що на вказаній ділянці дороги встановлений інформаційно-вказівний дорожній знак 5.21.2, який інформує водіїв про закінчення додаткової смуги руху, що, на його думку, свідчить про наявність на даній ділянці дороги двох смуг руху у напрямку його руху. Крім того, потерпілий звернув увагу суду на те, що зіткнення відбулося у переднє крило та передні і задні праві дверцята його автомобіля, а не у передню частину транспортного засобу, що, на його переконання, свідчить про те, що він не мав можливості своєчасно відреагувати на раптовий виїзд автомобіля з прилеглої території та уникнути дорожньо-транспортної пригоди.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 22.12.2025 року, у місті Львові по вул. Шевченка, 113 , водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснюючи виїзд на проїзну частину дороги з прилеглої території, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, а також не надав переваги у русі транспортному засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині дороги, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень.
Разом з тим, в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Кольбенко Г. С., просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Захисник зазначив, що дорожньо-транспортна пригода нібито сталася з вини водія автомобіля Renault Megane, який, рухався по лівій частині проїзної частини дороги, не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість та не відреагував на дорожню ситуацію. Також захисник послався на положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та принцип презумпції невинуватості.
Суд критично оцінює зазначені доводи сторони захисту та вважає їх такими, що не спростовують встановлених у справі обставин.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У даній справі такими доказами є протокол про адміністративне правопорушення, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників події та інші матеріали справи, які узгоджуються між собою та підтверджують факт порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну.
Суд звертає увагу, що відповідно до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, водій, який виїжджає з прилеглої території на проїзну частину дороги, зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по дорозі, та переконатися у безпечності такого маневру.
Саме на водія, який здійснює виїзд з прилеглої території, покладається обов`язок оцінити дорожню обстановку, швидкість руху інших транспортних засобів, відстань до них та інші обставини, що можуть вплинути на безпечність виконання маневру.
Таким чином, навіть за наявності можливих порушень правил дорожнього руху іншими учасниками дорожнього руху, така обставина не звільняє водія, який виїжджає з прилеглої території, від обов`язку забезпечити безпечність свого маневру та надати перевагу транспортним засобам, що рухаються по дорозі.
Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, який рухався по проїзній частині дороги, та транспортного засобу, який виїжджав з прилеглої території, свідчить про те, що водій, який здійснював виїзд, не переконався у безпечності такого маневру, що і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Отже доводи адвоката щодо відсутності вини ОСОБА_1 суд вважає безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 здійснював виїзд з прилеглої території на проїзну частину дороги, при цьому не переконався у безпечності такого маневру та не надав переваги транспортному засобу, який рухався по дорозі. Саме невиконання зазначеного обов`язку перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, водій, який здійснює виїзд з прилеглої території, зобов`язаний переконатися у безпечності такого маневру та надати перевагу транспортним засобам, що рухаються по дорозі, а невиконання цього обов`язку саме по собі свідчить про порушення правил дорожнього руху.
Посилання адвоката на можливі порушення з боку водія автомобіля Renault Megane носять характер припущень та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд також враховує, що відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.3.б та п.10.2 Правил дорожнього руху України доведена, а його дії перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Вина ОСОБА_1 у скоєному стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567190 від 15.01.2026, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, іншими матеріалами адміністративної справи. 
Оскільки, оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно, а тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Згідно ст. 5. п. 9 ЗУ «Про судовий збір», звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.(посвідчення серії НОМЕР_4 ).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 283-287 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оштрафувати його на 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Львівській області 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA268999980313040149000013001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Квитанції про сплату штрафу слід надіслати до Шевченківського районного суду м. Львова, для долучення до матеріалів адміністративної справи.
Повний текст постанови виготовлено 16.03.2026 року.
На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення її повного тексту до Львівського апеляційного суду.
Суддя	  	І.  Є.  Зима