ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 р. 	Справа № 280/11812/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський) від 05.12.2025 по справі № 280/11812/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду, з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо:
- ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100000,00 грн за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за висновками (довідками) військово-лікарських комісій, за період з 09.03.2024 по 03.09.2024 - 5 місяців і 26 днів на загальну суму 583870,97 грн;
- невиплати суми грошового забезпечення за весь час перебування у розпорядженні командира - 06 місяців та 9 днів - на загальну суму 130104,60 грн
- порушення порядку розрахунку грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023-2024 роки, а також дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2024 рік;
визнати наказ відповідача від 10.03.2024 № 72 як такий, який прийнято із порушенням законодавства;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу:
- додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 100000,00 грн за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за висновками (довідками) військово-лікарських комісій, за період з 09.03.2024 по 03.09.2024 - 5 місяців і 26 днів - на загальну суму 583870,97 грн шляхом перерахування коштів за реквізитами, наведеними в Довідці згідно з Додатком 2;
- перерахувати та виплатити шляхом перерахування коштів за реквізитами, наведеними в Довідці згідно з Додатком 2 грошову компенсацію за 45 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023-2024 роки та 14 діб невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2024 рік з урахуванням підпункту 6 розділу XXXI Порядку № 260 в частині включення до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини) усіх сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100000,00 грн за весь час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за висновками (довідками) військово-лікарських комісій за період з 09.11.2023 по 03.09.2024 та з урахуванням невиплаченої суми грошового забезпечення за весь час мого перебування у розпорядженні командира - 06 місяців та 9 днів;
зобов`язати відповідача виготовити оновлені:
- довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абз. 8 п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 (зі змінами) - Додаток до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 08.03.2018 № 248/3/6/855;
- довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - Додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсії) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділ II);
- грошовий атестат (Додаток 16 до Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сип України та Державної спеціальної служби транспорту (пункт 4.3).
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.02.2025 адміністративну справу № 280/11812/24 переданои на розгляд Полтавського окружного адміністративного суду (36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, буд.9/26).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що із системного аналізу положень постанови № 168, вбачається що винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії РФ проти України. Така винагорода у розумінні положень ст. 9 Закону № 2262 не входить до складу грошового забезпечення, оскільки не має постійного характеру. Оскільки додаткова винагорода не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, то застосування норм постанови № 168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, не повинно відбуватися з урахуванням положень Закону № 2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку № 260. Таким чином, для виплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з розрахунку 100000,00 за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за висновками (довідками) військово-лікарських комісій, за період з 09.03.2024 по 03.09.2024, наявність висновку військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні після 4х місяців такого лікування - не є необхідною умовою.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову на посаді командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 /зв.а.с. 108/.
09.11.2023 о 07 год. 50 хв. під час виконання бойового завдання на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2023 № 79/143/98/371ДСК в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області в результаті підриву на ворожому мінно-вибуховому пристрої отримав травми та поранення молодший сержант ОСОБА_1 .
В зв`язку з отриманими пораненнями молодший сержант ОСОБА_1 в період з 09.11.2023 по 03.09.2024 безперервно знаходився на лікуванні та реабілітації в різних медичних закладах. Під час проходження лікування молодший сержант ОСОБА_1 пройшов наступні медичні огляди військово-лікарською комісією: 29.02.2024 у військовій частині НОМЕР_3 (висновок ВЛК № 332), згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві терміном 30 календарних днів. 20.05.2024 у військовій частині НОМЕР_4 (висновок ВЛК № 763), згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та потребує звільненню від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу.
У зв`язку з отриманими пораненнями молодший сержант ОСОБА_1 в період з 09.11.2023 по 03.09.2024 безперервно знаходився на лікуванні та реабілітації в різних медичних закладах, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та не заперечується сторонами /а.с. 9-22, 24-32, 34-35, 38-43/.
Під час проходження лікування молодший сержант ОСОБА_1 пройшов наступні медичні огляди військово-лікарською комісією: 29.02.2024 у військовій частині НОМЕР_3 (висновок ВЛК № 332), згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві терміном 30 календарних днів /а.с. 23/.
20.05.2024 у військовій частині НОМЕР_4 (висновок ВЛК № 763), молодший сержант ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та потребує звільненню від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу /а.с. 33/.
Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_1 проведені наступні нарахування та виплати грошової (в тому числі додаткової) винагороди за період з 09.11.2023 (дата госпіталізації після поранення) по 01.04.2024 (згідно висновку ВЛК № 332 від 29.02.2024):
у січні 2023 року (наказ № 29 від 05.01.2024 /а.с. 115-116/) грошового забезпечення (в тому числі додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах) – за період 09.11.2023 – 06.12.2023;
у березні 2024 року (наказ № 867 від 05.03.2024 /зв.а.с. 116-117/) грошового забезпечення (в тому числі додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах) – за період 07.12.2023 – 19.01.2024;
у червні-липні 2024 року (наказ № 2385 від 05.06.2024 /а.с. 118-119/) грошового забезпечення (в тому числі додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах) – за період 20.01.2024 – 01.04.2024.
Подальшу виплату грошового забезпечення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 72 від 10.03.2024 молодшому сержанту ОСОБА_1 призупинено в зв`язку з відсутністю висновку військово-лікарської комісії у потребі останнього у тривалому лікуванні /а.с. 109/.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 181 від 26.06.2024 відповідно до пункту 9 розділу І порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами), молодшому сержанту ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , з “01” березня 2024 року продовжено виплату грошового забезпечення терміном на 30 календарних днів як такому, який потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві терміном 30 календарних днів /а.с. 110/.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 270 від 22.09.2024 відповідно до пункту 9 розділу І порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами), молодшому сержанту ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , з 04 вересня 2024 року відновлено виплату грошового забезпечення як такому, що був виписаний із медичного закладу та повернувся до військової частини, і приступив до виконання обов`язків військової служби /зв.а.с.110/.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 276 від 28.09.2024 молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та проведено нарахування та виплату суму грошової компенсації за 45 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023-2024 роки та за 14 днів невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2024 рік в розмірі 46061,89 грн. у відповідності до вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, що підтверджується розрахунковим листком за вересень 2024 року.
Вважаючи свої права порушеними ненарахуванням та невиплатою додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100000,00 грн за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за висновками (довідками) військово-лікарських комісій, за період з 09.03.2024 по 03.09.2024 - 5 місяців і 26 днів на загальну суму 583870,97 грн, позивач звернувся до суду з позовом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.
Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.
Відповідно до п. 2 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до п. 8 Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Пунктом 9 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Грошове забезпечення не виплачується за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Окрім цього, пунктом 17 Порядку 260 зазначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Абзацом 12 пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402, зі змінами станом на 16.08.2023) передбачено, що медичний огляд проводиться ВЛК, зокрема, з метою визначення:
- можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном;
- необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.
Пунктом 6.14 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 12 місяців. Після закінчення визначеного терміну перебування на безперервному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із військового (цивільного) лікувального закладу.
Пунктами 20.1-20.2 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
При медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема:
- непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час) (абзац 15 підпункту «б» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402);
- потребує лікування (реабілітації) у_______(вказати лікувальний заклад та орієнтовний термін лікування (реабілітації) (абзац 8 підпункту «в» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402).
За приписами з пунктів 21.1 та 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби – штатні ВЛК.
Крім того, форми медичної документації, у тому числі за наслідками медичного огляду військовослужбовців містяться у додатках до Положення № 402.
Поряд з цим, відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Отже, висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Таким чином, за приведених приписів вбачається, що після закінчення чотирьох місяців безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я, останній підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у подальшому лікуванні (реабілітації) у лікувальному закладі як визначено в абзаці 8 підпункту «в» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402 та придатність військовослужбовця до військової служби, що передбачено абзацом 15 підпункту «б» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402.
Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.
При цьому, повноваження командира військової частини щодо видання наказу про продовження виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні не передбачають можливості діяти за власним розсудом, оскільки питання наявності/відсутності медичних показань для перебування військовослужбовця у відповідному лікувальному закладі належить до компетенції, зокрема, ВЛК.
Отже, визначення потреби військовослужбовця у подальшому лікуванні та встановлення необхідного терміну для відновлення функції і працездатності такого військовослужбовця відбувається на підставі висновку ВЛК за наслідком медичного огляду ВЛК, що оформлюється довідкою ВЛК, на підставі якої командир військової частини (закладу) видає відповідний наказ про продовження перебування військовослужбовця на лікуванні та виплату йому грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 року у справі № 520/16191/23.
Як встановлено матеріалами справи, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 72 від 10.03.2024 молодшому сержанту ОСОБА_1 призупинено в зв`язку з відсутністю висновку військово-лікарської комісії у потребі останнього у тривалому лікуванні /а.с. 109/.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2024 молодшого сержанта ОСОБА_1 , зараховано наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.03.2024 № 56-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 17.03.2024 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . Встановлено оклад за попередньою посадою відповідно до 9 тарифного розряду у сумі 3170 грн. Виплачувати щомісячну премію відповідно до особистого внеску у загальний результат служби у розмірі 489 % посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. /а.с. 69 зворотній бік/
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 181 від 26.06.2024 відповідно до пункту 9 розділу І порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами), молодшому сержанту ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , з “01” березня 2024 року продовжено виплату грошового забезпечення терміном на 30 календарних днів як такому, який потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві терміном 30 календарних днів /а.с. 110/.
З картки особового рахунку військовослужбовця за 2024 рік вбачається, що ОСОБА_1 нараховувалось грошове забезпечення у січні, лютому, березні, червні та вересні./а.с.74/
Приведений вище наказ про призупинення виплати позивачу грошового забезпечення винесено саме у зв`язку з тим, що у відповідача не має довідки військово-лікарської комісії з підтвердженням необхідності у подальшому лікуванні позивача, що відповідно стало підставою для винесення оспорюваного наказу.
Окрім того, за приписами проаналізованих вище норм Положення № 402 встановлено, що при необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні понад встановлені загальні строки, військовослужбовцю проводиться медичний огляд ВЛК та результатами чого формується відповідна медична документація.
Під час проходження лікування молодший сержант ОСОБА_1 пройшов наступні медичні огляди військово-лікарською комісією: 29.02.2024 у військовій частині НОМЕР_3 (висновок ВЛК № 332), згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві терміном 30 календарних днів /а.с. 23/.
20.05.2024 у військовій частині НОМЕР_4 (висновок ВЛК № 763), згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та потребує звільненню від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу /а.с. 33/.
Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить до висновку, що відповідач правомірно призупинив позивачу виплату грошового забезпечення.
Щодо вимоги позивача про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 100000,00 грн за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за висновками (довідками) військово-лікарських комісій, за період з 09.03.2024 по 03.09.2024 - 5 місяців і 26 днів - на загальну суму 583870,97 грн шляхом перерахування коштів за реквізитами, наведеними в Довідці згідно з Додатком 2, колегія суддів зазначає таке.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Відповідно до п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку № 260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку № 260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Міністром оборони України 22.06.2024 видане окреме доручення № 3740/уд щодо порядку виплати грошового забезпечення за час перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я, у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікуванням після поранення (травми, контузії або каліцтва).
Суд зазначає, що з огляду на внесені зміни та з урахуванням вимог Доручення № 3740/уд, підставою нарахування додаткової грошової винагороди 100000 грн під час перебування на безперервному лікуванні і більше 4-х місяців є висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні після 4х місяців такого лікування.
Відповідно до п. 11 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції станом на дату отримання позивачем поранення), у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
В подальшому, до вказаної норми Закону внесено зміни та викладено у такій редакції: військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період з 09.11.2023 по 03.09.2024 безперервно знаходився на лікуванні та реабілітації в різних медичних закладах: 
- з 09.11.2023 по 11.11.2023 в КНП " Запорізька обласна клінічна лікарня" ЗОР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого відділення травматології № 23278, в рекомендаціях зазначено "переводиться на наступний етап евакуації, переведення пацієнта узгоджено на консиліумі./а.с.9-12/
- з 11.11.2023 по 15.11.2023 в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова "ДОР"", що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №18431, де вказано "хворий переводиться на наступний етап медичної евакуації"; /а.с.14-15/
- з 16.11.2023 по 06.12.2023 у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону, що підтверджується випискою 8499 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого;/а.с.16-17/
- з 06.12.2023 по 10.01.2024 у Науково-дослідному інституті реабілітації осіб з інвалідністю ВНМУ ім. М.І. Пирогова, вказано "хворий направляється в м. Немирів, в/ч НОМЕР_5 , що підтверджується випискою № 23 з медичної карти стаціонарного хворого № 6167/843, де вказано працездатність: продовжує хворіти"/а.с.19-20/
- з 10.01.2024 по 02.03.2024 у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 44 , де зазначено: "Постанова ВЛК від 29.02.2024: на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ - Потребує протезування лівої нижньої кінцівки Z 89.6 (протез основний, протез для купання, чохли силіконовий лайнер). Потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві, терміном 30 календарних днів; лікування і трудові рекомендації: протезування лівої нижньої кінцівки."/а.с.21-22/
- з 02.03.2024 по 18.03.2024 у КНП "Чернігівська міська лікарня № 4", що підтверджується випискою № 0463 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого відділення реабілітації та лікування пацієнтів з хворобами кістково-м`язової системи та сполучної тканини, в якому в п. 8 лікувальні і трудові рекомендації зазначено: продовжити підготовку до протезування в тому числі реконструкцію кукси в Університетський клініці м. Харкова (узгоджено із ОСОБА_3 ) на 18.03.2024; /а.с. 24-25/
- з 19.03.2024 по 17.04.2024 у Навчально-науковому медичному центрі "Університетська клініка" ХНМУ, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 922, в якій зокрема зазначено, що видана довідка № 22 з 19.03.2024 по 17.04.2024, до праці 18.04.2024. Подальше лікування рекомендоване в Чернігівській міській лікарні № 4. /а.с. 26-28/.
Також, судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини № 29 від 05.01.2024, п. 5 визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 військовослужбовцям за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням ( контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Додатку 5 цього наказу. Відповідно додатку 5 до наказу, п. 1 ОСОБА_1 за період лікування з 09.11.2023 по 06.12.2023./а.с. 115/ 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 861 від 05.03.2024, п. 5 визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 військовослужбовцям за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням ( контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Додатку 5 цього наказу. Відповідно додатку 5 до наказу, п. 1 ОСОБА_1 за період з 07.12.2023 по 19.01.2024./а.с. 116-117/ 
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 72 від 10.03.2024, з 09.03.2024 призупинено виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку з безперервним перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах понад 4 місяці. /а.с. 68/
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2385 від 05.06.2024, п. 7 визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 військовослужбовцям за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Додатку 7 цього наказу. Відповідно додатку 7 до наказу, п. 1 ОСОБА_1 за період з 20.01.2024 по 02.03.2024, з 03.03.2024 по 18.03.2024, та з 19.03.2024 по 17.04.2024. /а.с. 118-119/
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 181 від 26.06.2024, з 01.03.2024 продовжено виплату грошового забезпечення терміном на 30 календарних днів як такому, який потребує лікування (реабілітації) в протезно-ортопедичному підприємстві терміном 30 календарних днів. /а.с. 70/
Отже, позивачу додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. пропорційно на місяць за період лікування від поранення нарахована та виплачена включно по 17.04.2024.
Разом із тим, щодо періоду після 17.04.2024, судовим розглядом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 72 від 10.03.2024 виплата грошового забезпечення призупинена у зв`язку з безперервним перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах понад 4 місяці. 
Натомість, долучена до матеріалів справи копія довідки військово-лікарської комісії від 20.05.2024 № 763 містить висновок про потребу звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів, необхідних для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, а не про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я, як цього вимагає Положення /а.с. 33/.
В свою чергу, виписки з медичної картки стаціонарного хворого, свідоцтво про хворобу, не є висновком військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні, а підтверджують факт стаціонарного лікування та діагноз позивача.
Колегія суддів також зауважує, що в матеріалах справи відсутні висновки ВЛК стосовно позивача про потребу у продовженні терміну лікування після сплину чотирьохмісячного терміну або рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах, а тому, з урахуванням абзацу 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260, колегія суддів прийшла до висновку про правомірність ненарахування і невиплати позивачу грошового забезпечення, у тому числі додаткової грошової винагороди, починаючи з 17.04.2024.
Щодо доводів позивача про те, що відповідно до п. 2 окремого доручення № 3740/уд, військовослужбовцям, які перебували на лікуванні до вищевказаних термінів, строк перебування на лікуванні слід обчислювати: в межах України - з 04.05.2024, колегія суддів зазначає таке.
Вищевказане окреме доручення прийняте вже після призупинення виплати позивачу грошового забезпечення, та не було підставою припинення таких виплат. Крім того, як встановлено судом, відповідач правомірно з квітня 2024 призупинив виплату грошового забезпечення.
Враховуючи, що інші заявлені позивачем вимоги фактично є похідними від вищевказаних, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони також задоволенню не підлягають.
Відтак, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 по справі № 280/11812/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.О. Семененко   З.Г. Подобайло