ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4195/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Жигалкіна І.П. 
при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю «3С», м. Львів 	
до 	Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків 	
про 	визнання недійсними та скасування рішення 	
за участю представників:
позивача - не з`явився;
відповідача - Дикань О.М. 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «3С» (надалі - Позивач) звернувся 26 листопада 2025 року до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсними та скасування пунктів 1, 3 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 20 березня 2025 року № 70/36-р/к у справі №2/01-56-23 в частині стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «3С».
При цьому, Позивач зазначає орієнтовний розмір судових витрат, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на оплату правової (правничої допомоги) в орієнтовному розмірі 10 000,00 грн, а отже просить суд судові витрати розподілити в порядку встановленому законом.
Позовні вимоги обґрунтовані не доведеністю факту порушення Позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, внаслідок чого Позивач вважає протиправним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині стосовно ТзОВ «ЗС».
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання на 08.01.2026 об 11:00.
24.12.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №30214), в якому останній просить суд поновити Східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України строк на подання відзиву на позовну заяву та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої заперечення Відповідач обґрунтовує тим, що ТзОВ «3С» було відомо про розгляд Відповідачем справи № 2/01-56-23 та оскільки Витяг Рішення № 70/36-р/к Відділення є таким, що вважається врученою ТзОВ «3С» 06.05.2025, то присічний строк на його оскарження, з урахуванням приписів статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», завершився 07.07.2025, оскільки 06.07.2025 припадає на вихідний день – неділю. Отже, Товариством пропущено присічний строк на оскарження Рішення № 70/36-р/к, а всі доводи позовної заяви, щодо оскарження акту індивідуальної дії Відповідача не можуть братися судом до уваги в розрізі імперативності норм законодавства про захист економічної конкуренції. А доводи позовної заяви, зводяться до незгоди ТзОВ «ЗС» з висновками Відділення та цитуванням законодавства про захист економічної конкуренції, в той же час, у матеріалах позову відсутні будь–які докази, які підтверджують обставини викладені в заяві. Водночас, вважає безпідставне стягнення Позивачем витрат на професійну правову допомогу, а відтак не погоджується з судовими витратами, які визначив Позивач.
07.01.2026 року представником ТзОВ «3С» - адвокатом Іваницьким Я.О. подано до суду клопотання (вх. №440) про відкладення судового засідання на інший день.
Ухвалою суду від 08.01.2026 прийнято да долучено до матеріалів справи відзив (вх. №30214 від 24.12.2025) Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з додатком; задоволено клопотання (вх. №440 від 07.01.2025) ТзОВ "ЗС" про відкладення судового засідання; повідомлено учасників справи, що підготовче засідання у справі відбудеться 22 січня 2026 року о 12:30.
Представник Позивача у підготовче засідання 22.01.2026 не з`явився, надав до суду клопотання (вх. №1822 від 22.01.2026) про проведення підготовчого засідання без участі представника Позивача, а також зазначив, що проти призначення справи до судового розгляду не заперечує.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12 лютого 2026 року о 12:45.
11.02.2026 року представником ТзОВ «3С» - адвокатом Іваницьким Я.О. подано до суду клопотання (вх. №3424) про відкладення судового засідання на інший день.
Ухвалою суду від 12.02.2026 повідомлено учасників справи про те, що у зв`язку з тим, що на всій території України 12 лютого 2026 року оголошували масштабну тривогу через високу ймовірність застосування балістичного озброєння з території РФ. Повітряні сили ЗСУ повідомили про загрозу використання балістичної ракети середньої дальності (БРСД), відомої як "Орєшнік", з полігону "Капустин Яр" в Астраханській області та згідно повідомлення з сайту Офіційна карта повітряних тривог України https://map.ukrainealarm.com, що інформує про оголошення повітряної тривоги 12.02.2026 у місті Харкові та Харківській територіальній громаді, що унеможливило проведення судового засідання в режимі відеоконференції у приміщенні суду у зв`язку з загрозою безпеці життю та здоров`ю працівників суду, які забезпечують організацію проведення судових засідань в режимі відеоконференції, також у свою чергу у місті Харкові існують відключення / перебої з тепло- та електропостачанням, які, зокрема, припадають на робочий час; крім цього, такі перебої з електропостачанням (напруга в електромережі не надає змогу використовувати техніку) мають наслідком обмеження у роботі провайдерів мережі Інтернет, приладів, необхідних для забезпечення судового процесу в режимі відеоконференції та роботи суду в цілому. Враховуючи зазначені обставини, судом відкладено судове засідання для створення всім учасникам справи належних умови щодо реалізації наданих процесуальним законодавством прав та обов`язків, передбачених ГПК України на 05 березня 2026 року о 12:45.
Представник Позивача у судове засідання 05.03.2026 не з`явився, через систему "Електронний суд" направив клопотання (вх. №5375) про проведення судового засідання 05.03.2026 без участі представника Позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник Відповідача в судовому засіданні 05.03.2026 заперечувала проти задоволення позову.
Суд зазначає, що процесуальні документи у цій справі направлялись учасникам судового процесу, що підтверджується інформацією із КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронних листів в кабінети Електронного Суду.
Крім цього, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.
Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.
У судовому засіданні 05.03.2026 судом проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача щодо заявлених до нього позовних вимог, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
Розпорядженням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі – Відділення) від 18.05.2023 № 70/66-рп/к розпочато розгляд справи № 2/01-56-23 (далі – Розпорядження № № 70/66-рп/к) у зв`язку із наявністю в діях ТОВАРИСТВА В ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі – ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ») та ТОВ «3С» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного ДЕРЖАВНОЮ СЛУЖБОЮ ГЕОЛОГІЇ ТА НАДР УКРАЇНИ (далі – Замовник) (ідентифікатор аукціону в системі «Prozorro.Продажі» - SUE001-UA-20211013-72864) (далі – Аукціон).
Відділенням листом від 18.05.2023 № 70-02/2-1639 направило копію Розпорядження № 70/66-рп/к до ТзОВ «3С», яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0303515836147 вручено Позивачу 29.05.2023 (т.1 а.с.114).
Рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», а саме:
1. Визнано, що що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» (ідентифікаційний код юридичної особи – 39582870; місцезнаходження: 79058, Львівська обл., м. Львів, просп. В. Чорновола, буд. 45А, корп. 8) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «3С» (ідентифікаційний код юридичної особи – 35009798; місцезнаходження: 79058, Львівська обл., м. Львів, просп. Чорновола, буд. 63) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки цінових пропозицій та участі в аукціоні, проведеному ДЕРЖАВНОЮ СЛУЖБОЮ ГЕОЛОГІЇ ТА НАДР УКРАЇНИ за лотом «Спеціальний дозвіл на користування надрами – Олександрівське родовище» (ідентифікатор аукціону в системі «Prozorro.Продажі» SUE001-UA-20211013-72864).
3. За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «3С» (ідентифікаційний код юридичної особи – 35009798) штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч грн 00 коп) гривень.
У розділі 5 Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» викладені висновки у справі та кваліфікація дій Відповідачів:
(87) Відділенням було встановлено, що поведінка ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «3С» становить антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів аукціонів.
(88) Узгодженням дій учасників тендеру (торгів) (не менше двох) є відмова таких учасників від самостійної участі у тендері та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурентних (тендерних) пропозицій, що полягає у координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки конкурсної документації (узгодження цін та інших умов, спільна підготовки документів), так і на стадії безпосереднього проведення конкурсу.
(89) Установлені Відділенням факти у своїй сукупності, а саме:
- пов`язаність Відповідачів відносинами контролю;
- перебування однієї і тієї ж особи на посаді керівника в обох Відповідачів;
- використання однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час подання цінових пропозицій та участі в Аукціоні;
- використанням Відповідачами однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час входу до автоматизованої системи дистанційного банківського обслуговування клієнт-банк для проведення операцій по банківських рахунках з невеликим проміжком у часі;
- контролем рахунків однією особою, яка була керівником обох Відповідачів на час проведення Аукціону;
- зазначенням Відповідачами одних і тих же телефонних номерів та однієї і тієї ж електронної скриньки;
- нетиповою ціновою поведінкою ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «3С» в Аукціоні;
- наявністю ідентичних дефектів друку (скану) на документах, поданих Відповідачами на Аукціон не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчить про узгодження (координацію) Відповідачами своєї поведінки при підготовці до участі та участі у торгах (тендері), зокрема про обмін між ними інформацією.
(90) Наведені вище обставини наявності між Відповідачами спільних інтересів та взаємозв`язків, обізнаність та системність поведінки останніх під час підготовки та проведення Аукціонів свідчать про те, що Відповідачі мали можливість узгодити й узгодили свою поведінку під час проведення Аукціонів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.
(91) Така координація поведінки Відповідачів призвела до усунення між ними конкуренції під час підготовки до Аукціонів. 
(92) З огляду на вищезазначене, Відповідачі під час підготовки тендерних пропозицій для участі у Аукціонах, діяли не самостійно один віл одного, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».
(93) Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції, Відповідачі тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результат проведених замовником торгів, порушивши право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції».
(94) Частиною другою статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію
(95) Частиною першою статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання; частиною другою цієї статті встановлено, що особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.
(96) Відповідно до пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
(97) Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.
(98) Таким чином, встановленими у Справі обставинами у їх сукупності доведено, що 
ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «3С» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного ДЕРЖАВНОЮ СЛУЖБОЮ ГЕОЛОГІЇ ТА НАДР УКРАЇНИ за лотом «Спеціальний дозвіл на користування надрами – Олександрівське родовище» (ідентифікатор аукціону в системі «Prozorro.Продажі» SUE001-UA-20211013-72864).
(99) Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
У розділі 6 Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» щодо заперечень відповідачів та їх спростування зазначено, що на витяг з Подання, надісланий Відділенням листом від 11.02.2025 № 70-02/772е, ТзОВ «3С» пояснень та заперечень, будь-якої іншої інформації не надало.
У розділі 7 Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» викладені остаточні висновки адміністративної колегії відділення:
(102) Отже, доказами, зібраними у Справі, доводиться, а дослідженням усієї сукупності факторів, що об`єктивно могли вплинути на поведінку учасників Аукціонів, не спростовується висновок адміністративної колегії Відділення про те, що дії ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «3С», які полягали у: 
- пов`язаності Відповідачів відносинами контролю;
- перебуванні однієї і тієї ж особи на посаді керівника в обох Відповідачів;
- використанні однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час подання цінових пропозицій та участі в Аукціоні;
- використанні Відповідачами однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час входу до автоматизованої системи дистанційного банківського обслуговування клієнт-банк для проведення операцій по банківських рахунках з невеликим проміжком у часі;
- контролі рахунків однією особою, яка була керівником обох Відповідачів на час проведення Аукціону;
- зазначенні Відповідачами одних і тих же телефонних номерів та однієї і тієї ж електронної скриньки;
- нетиповій ціновій поведінці ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «3С» в Аукціоні;
- наявності ідентичних дефектів друку (скану) на документах, поданих Відповідачами на Аукціон.
є узгодженою поведінкою, що стосується спотворення результатів Аукціону. 
(103) Така поведінка Відповідачів є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів Аукціону, заборонених відповідно до пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Копію Витягу з Рішення № 70/36-р/к Відділенням було направлено супровідним листом від 20.03.2025 № 70-02/1790е рекомендованим повідомленням за № 06 011 2610 85 01 на адресу ТзОВ «3С», що була зазначена в ЄДР на дату складання листа: проспект Чорновола, будинок 63, місто Львів, Львівська область, 79058.
Однак, конверт повернувся до Відповідача з поміткою: «Повертається: за закінченням терміну зберігання» (мова оригіналу), що підтверджується Довідкою про причини повернення/досилання (ф. 20) (т.1 а.с.99).
Інформацію про прийняте Рішення № 70/36-р/к було оприлюднено в друкованому виданні Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 85 (8010) від 26.04.2025 на сторінці 25 (т.1 а.с.133).
Таким чином, копія Витягу з Рішення № 70/36-р/к, з врахуванням положень статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», вважається врученою Товариству 06.05.2025.
Позивач стверджує, що про вищевказане рішення Відповідача Позивач вперше дізнався у жовтні 2025 року, після того, як Заступником Генерального прокурора офісу Генерального прокурора було подано до Господарського суду м. Києва позовну заяву від 17.10.2025 року №12/1-98189вих-25 про визнання недійсними результатів аукціону, договору та спеціального дозволу на користування надрами, де ТзОВ «3С» визначено як одного із Відповідачів.
Позивач вважає, що рішенням Відповідача від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 не доведена антиконкурентна узгоджена поведінка Позивача, не зазначені докази, які підтверджують негативний вплив на стан конкуренції на цьому ринку у вигляді настання певних негативних наслідків для інших суб`єктів господарювання, зокрема, приведення до спотворення результатів аукціону, у зв`язку з чим, висновки Відповідача не доводять факту порушення Позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, а оспорюване рішення, на думку Позивача, протиправне та підлягає скасуванню в частині, що стосується прав Позивача (п. 1, 3 резолютивної частини такого рішення).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин визначає Закон України "Про захист економічної конкуренції".
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:
неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи;
недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;
заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції";
порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначено Відповідачем у відзиві на позовну заяву, Копію Витягу з Рішення № 70/36-р/к Відділенням було направлено супровідним листом від 20.03.2025 № 70-02/1790е рекомендованим повідомленням за № 06 011 2610 85 01 на адресу ТзОВ «3С», що була зазначена в ЄДР на дату складання листа: проспект Чорновола, будинок 63, місто Львів, Львівська область, 79058.
Однак, конверт повернувся до Відповідача з поміткою: «Повертається: за закінченням терміну зберігання» (мова оригіналу), що підтверджується Довідкою про причини повернення/досилання (ф. 20) (т.1 а.с.99).
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Інформацію про прийняте Рішення № 70/36-р/к було оприлюднено в друкованому виданні Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 85 (8010) від 26.04.2025 на сторінці 25 (т.1 а.с.133).
Таким чином, копія Витягу з Рішення № 70/36-р/к, з врахуванням положень статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», вважається врученою Товариству 06.05.2025.
Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.
Строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.
Відповідно до абзацу першого, другого, третього та п`ятого пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке.
За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.
Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.
Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.
Згідно з пунктом 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» вирішуючи спори, пов`язані із зобов`язанням виконати рішення Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення або про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі такого рішення, господарським судам необхідно мати на увазі, що сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу. Тобто для того, щоб дійти висновку про обов`язковість виконання рішення названого Комітету чи його територіального відділення, господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.
Аналогічний висновок було викладеною в Постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №922/3685/18, від 08.07.2019 у справі №915/756/18.
Таким чином, оскільки Витяг з Рішення 70/36-р/к вважається врученим Товариству 06.05.2025, то присічний строк на його оскарження, з урахуванням приписів статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», завершився 07.07.2025, оскільки 06.07.2025 припадає на вихідний день – неділю.
Суд зазначає, що Позивач у позовній заяві не просив суд визнати поважними причини пропуску двомісячного строку на оскарження рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та поновити вказаний строк.
Твердження Позивача, що про вищевказане рішення Відповідача Позивач вперше дізнався у жовтні 2025 року, після того, як Заступником Генерального прокурора офісу Генерального прокурора було подано до Господарського суду м. Києва позовну заяву від 17.10.2025 року №12/1-98189вих-25 про визнання недійсними результатів аукціону, договору та спеціального дозволу на користування надрами, де ТзОВ «3С» визначено як одного із Відповідачів, судом відкидається, оскільки документальними доказами в матеріалах справи спростовуються доводи Позивача про необізнаність його про розгляд справи №2/01-53-23 та Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
Позовна заява Товариства датується 26.11.2025, а також у відповідності до картки обліку електронних документів у підсистемі «Електронний Суд» Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи України її було доставлено до системи 26.11.2025.
Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав визнання поважності причини пропуску двомісячного строку на оскарження рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2025 №70/36-р/к у справі №2/01-53-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та поновлення вказаного строку.
Позивачем пропущено присічний строк на оскарження Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
Вимоги з приводу незаконності або необґрунтованості рішення, заявлені після закінчення строку звернення до суду, не беруться до уваги.
Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).
Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.
Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку про відмову в позові в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено "16" березня 2026 р. 

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/. 

Суддя		І.П. Жигалкін