Справа № 530/917/24
Номер провадження 1-кп/530/18/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" лютого 2026 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
потерпілої    ОСОБА_5 
розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження № 12024175490000074 від 27.03.2024 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, увчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
25.03.2024 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в лежачому положенні на дивані в кімнаті будинку за місцем свого проживання, розташованого в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із своєю дружиною ОСОБА_5 умисно завдав своєю правою ногою двох ударів по правій руці та одного удару по лівій руці ОСОБА_5 ,яка втекла до іншої кімнати. Після чого ОСОБА_4 зайшовши до кімнати, де знаходилася ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно завдав кулаками рук не менше п`яти ударів по її руках та не менше п`яти ударів ногами по її ногах, після чого, завдав одного удару кулаком руки в область грудної клітини ОСОБА_5 ..
В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та кінцівках, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №119 від 28.03.2024 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті але вказав що на сьогодні подробиць не пам"ятає , щодо характеризуючих обставин вказав що не пам"ятає щоб перебував на обліку у лікаря нарколога, у потерпілої прохав пробачення .
Потерпіла ОСОБА_5 відмовилась надавати пояснення в розумінні ст. 56 КПК України , прохала призначити покарання на розсуд суду . 
Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого , оскільки потерпіла відмовилась надати показання , оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України протокольною ухвалою визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.
Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок , передбачений ч. 1 ст. 125 КК України..
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно дост.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, але на даний час відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у іншому кримінальному правопорушенні , та справа розглядається в іншому суді , обставини, що пом`якшують покарання - каяття, обставиною, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, та в стані алкогольного сп`яніння, також судом врахована думка потерпілої яка прохала призначити покарання згідно закону і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65КК України загальних засад призначення покарання.
Запобіжний захід відносно особи в даному кримінальному провадженні не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 ( п"ятдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п"ятдесят ) гривень.
До вступу цього вироку в законну силу  ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Зіньківський районний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя	ОСОБА_1