Справа № 453/61/26
№ провадження 3/453/103/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

24 лютого 2026 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,- 
за ч.1 ст. 130, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в:
15.01.2026 до Сколівського районного суду Львівської області надійшли матеріали про адміністративні правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 562141 від 08.01.2026 за ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол серії ЕПР1 № 562165 від 08.01.2026 за ст. 122-4 КУпАП), відносно ОСОБА_1 .
Вказаним адміністративним матеріалам присвоєно єдині унікальні номера 453/61/26, 453/57/26, відповідно.
Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, суддею об`єднано вказані матеріали про адміністративне правопорушення в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер №453/61/26.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562141, складеного 08.01.2026 поліцейським ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Зинич А.В. в м. Сколе Стрийського району Львівської області по вул. Олега Ушневича, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 08.01.2026 о 17 год. 30 хв. в с-щі Славсько Стрийського району Львівської області по вул. Івана Франка, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці вчинення ДТП та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562165, складеного 08.01.2026 поліцейським ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Шрібак Б.В. в м. Сколе Стрийського району Львівської області по вул. Олега Ушневича, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України, а саме те, що він 08.01.2026 о 17 год. 20 хв. в с. Волосянка Стрийського району Львівської області по вул. Богдана Хмельницького, поблизу будинку №1, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль марки «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , отримав технічні пошкодження, після чого залишив місце вчинення ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.
Під час розгляду справи особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП не визнав, та вказав, що 08.01.2026 о 17 год. 30 хв. в с-щі Славсько Стрийського району Львівської області, коли його транспортний засіб був припаркований на узбіічі, підійшли працівники поліції та вказали, що він будучи причетний до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП. Окрім цього, у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки алкогольні напої перед керуванням транспортним засобом не вживав. Будь-якого умислу залишати місце вчинення ДТП у нього не було, так як про ДТП він взагалі не знав, оскільки він не відчув зіткнення. Більше того, під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тобто за вчинення ДТП, вину визнав та щиро розкаявся.За наведених обставин не вважає себе винуватим у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, а тому провадження у справі просить закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи приходжу до такого висновку.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562165, складеного 08.01.2026 поліцейським ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Шрібак Б.В. в м. Сколе Стрийського району Львівської області по вул. Олега Ушневича, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України, а саме те, що він 08.01.2026 о 17 год. 20 хв. в с. Волосянка Стрийського району Львівської області по вул. Богдана Хмельницького, поблизу будинку №1, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль марки «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , отримав технічні пошкодження, після чого залишив місце вчинення ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не мав умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, оскільки не відчув удару взагалі, про що свідчить його подальша поведінка, будь-яких належних доказів на підтвердження протилежного, матеріали справи не містять, 
З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП, суд дійшов висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність у діях такого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562141, складеного 08.01.2026 поліцейським ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Зинич А.В. в м. Сколе Стрийського району Львівської області по вул. Олега Ушневича, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 08.01.2026 о 17 год. 30 хв. в с-щі Славсько Стрийського району Львівської області по вул. Івана Франка, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці вчинення ДТП та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Як вбачається з пояснень особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 08.01.2026 о 17 год. 30 хв. в с-щі Славсько Стрийського району Львівської області, коли його транспортний засіб був припаркований на узбіічі, до нього підійшли працівники поліції та вказали, що він будучи причетний до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП. Окрім цього, у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки алкогольні напої перед керуванням транспортного засобу не вживав, однак такі вживав після цього як припаркував автомобіль. 
Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП регламентує відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В той же час, здолученого до вищезазначеного протоколу диску з відеозаписом події, яка мала місце 08.01.2026, не вбачається, що  ОСОБА_1 , 08.01.2026 о 17 год. 30 хв. в с-щі Славсько Стрийського району Львівської області по вул. Івана Франка, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 . Також, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 08.01.2026 перед керуванням транспортним засобом вживав алкогольні напої.У графі «Свідки чи потерпілі» відсутній запис про свідків вчинення правопорушення.  Будь-яких інших доказів вчинення правопорушення згідно обставин у протоколі в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.
Разом з тим, суд зауважує і те, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак згідно протоколу ЕПР1 №562141 від 08.01.2026, останній вживав алкоголь вже після вчинення ДТП, за що передбачено відповідальність саме за ч.4 ст. 130 КУпАП.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на усе вищевказане, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, а провадження у даній справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 247, 280, 283,284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя