Справа № 509/765/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563706 від 11.01.2026 року 1 1.01.2026 року о 00.03 год., в с. Йосипівка по вул. Софіївська 145, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, не внятна мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився під відеозапис нагрудної бодікамери № 11130017585, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, 20.03.2026 року подав до суду письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що з відеозапису події, зафіксованою на бодікамеру поліцейського вбачає ться ряд порушень як під час зупинки транспортного засобу, так і під час складання адміністративних матеріалів. Відеозапис не є безперервним, не відображає повністю дійсні обставини справи.
Дослідивши надані суду докази та доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, до матеріалів справи долучено диск із відеозаписами, отриманими за допомогою технічних засобів відеофіксації, зокрема нагрудного персонального відеореєстратора працівників поліції.
Судом під час дослідження зазначеного диска встановлено, що на ньому містяться три відеозаписи. Так, з досліджених відеозаписів подій вбачається, що ОСОБА_1 виходить із автотранспортного засобу Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 , який припарковано на узбіччі дороги. Останній ігнорує вимоги патрульного поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, внаслідок чого співробітником патрульної поліції складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказані відеозаписи не містить жодних технічних реквізитів, зокрема: номера технічного пристрою; дати здійснення відеозапису; точного часу відеофіксації.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 5 розділ II), затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Відповідно до статті 251 Кодекс України про адміністративні правопорушення доказами у справі можуть бути лише фактичні дані, отримані у встановленому законом порядку.
26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № КУ9901/18195/18 вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Встановлено, що надані відеозаписи не підтверджують факту керування (зміну напрямку) водієм ОСОБА_1 автомобілем марки Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 , так як з вказаних відеозаписів вбачається лише знаходження ОСОБА_1 в припаркованому автомобілі, а в подальшому його знаходження біля автомобіля і його розмову з робітниками поліції, які складали вищевказаний протокол, що не є підтвердженням керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом. Також відеозапис не містить підтвердження, що автомобіль марки Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 взагалі був зупинений працівником поліції.
Таким чином, відеоматеріал, який міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563706 від 11.01.2026 не може слугувати належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому суд дійшов висновку, що його вина належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі «поза розумним сумнівом» не знайшли свого підтвердження.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя:         Є.М. Панасенко