ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року	справа № 380/10160/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районі ведення бойових дій у складі передової хірургічної групи від військової частини НОМЕР_1 в періоди із 28.09.2024 по 06.11.2024 та із 14.11.2024 по 31.01.2025;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районі ведення бойових дій у складі передової хірургічної групи від військової частини НОМЕР_1 в періоди із 28.09.2024 по 06.11.2024 та із 14.11.2024 по 31.01.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначив що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді офіцера відділення напрямків військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (на 900 ліжок), де перебуває на грошовому утриманні та отримував грошове забезпечення, додаткову винагороду під час дії воєнного стану. На виконання бойових розпоряджень начальника НОМЕР_2 Військового мобільного госпіталю приступив до виконання обов`язків старшого офіцера групи підсилення Передової хфрургічної груи від Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). У витягах з журналів бойових дій та довідці ВЧ НОМЕР_1 зазначено, що позивач, зокрема, брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях. У спірний період позивач перебував на території Покровської міської територіальної громади Донецької області, що належить до території активних бойових дій. За цей період йому призначена та виплачена винагорода у розмірі 30000,00 грн. Проте на думку позивача вказана винагорода мала б бути виплачена у розмірі 100000,00 грн. Додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн виплачувалась лише військовослужбовцям із числа осіб, що мають медичну освіту. Водночас відповідач не врахував, що посада позивача, відповідно до пунктів 31, 32 глави 2 розділу І Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 164 від 23.03.2017, належить до структури «медичного персоналу», а до функціональних обов`язків позивача входило «здійснення адміністративно-господарського забезпечення медичних формувань». Така бездіяльність відповідача позбавляє позивача права на достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби.
Також, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду (арк.спр.25-28).
Ухвалою суду від 26.05.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк; відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /арк.спр.31-32/.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (арк.спр.40-46). Вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що ганьблять честь і гідність військовослужбовця, який здійснює виконання бойових (спеціальних) завдань з відсічі і стримування збройної агресії. У спірні періоди ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді офіцера відділення напрямків ВОС 2905003 (Комплектування особовим складом військ (сил) та ведення обліку чисельності. Управління кар`єрою), що входить до групи 29 (Мобілізаційна, кадрова та організаційно-штатна робота). У військовій частині НОМЕР_1 за штатно-посадовим розписом у відділенні напрямків є займані посади з ВОС 900100 (Організація медичного забезпечення у ЗС України), що входить до групи 90 (Охорона здоров`я), які відповідно мають право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн. У зазначену категорію військовослужбовців ОСОБА_1 не входить.
У спірний період, відповідно до бойових розпоряджень начальника 66 ВМГ, ОСОБА_1 тимчасово визначався старшим групи у складі Передової хірургічної групи (ПХГ) у районі населеного пункту Покровськ. Однак сам факт виконання функцій “старшого групи” не свідчить про здійснення ним медичних функцій або про наявність статусу медичного персоналу, оскільки позивач не здійснював жодних дій, які за своєю правовою природою можуть вважатися медичним втручанням. Участь у діяльності Передової хірургічної групи (ПХГ) не змінювала характер службової діяльності ОСОБА_1 , який продовжував виконувати завдання у межах компетенції офіцера напрямків, без призначення на медичну посаду та без покладення на нього функцій, пов`язаних з медичним втручанням. ОСОБА_1 не має медичної освіти, не атестований як медпрацівник, не має відповідного допуску чи сертифіката, а тому не міг і не мав права здійснювати медичні втручання. Всі дії, що виконувались Позивачем, – це організація взаємодії між структурними підрозділами; передача та збір інформації; інформаційно-аналітична робота; складання довідкових та інформаційних матеріалів, – усе це входить до функціоналу офіцера відділення напрямків, а не медичного персоналу.
У поданих позивачем документах немає належних доказів того, що він виконував бойові (спеціальні) завдання у розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» або що позивач входив до складу медичного персоналу в розумінні Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 164 від 23.03.2017.
Ненарахування та невиплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень вмотивована тим, що виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань у складі медичних підрозділів не є вичерпною підставою для здійснення такої виплати. В пункті 3 телеграми Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 423/1932 від 11.04.2023 роз`яснюється, що відповідно до абзацу 18 пункту 2 розділу ХХХІV Наказу № 260, виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень здійснюється військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Діяльність позивача у спірний період, підтверджена бойовими розпорядженнями, витягами з журналів бойових дій, наказами командира військової частини та відповідним рапортом, беззаперечно свідчить про його участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань, які були безпосередньо спрямовані на забезпечення заходів з національної безпеки та оборони України, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації. Водночас така діяльність не підпадає під категорії, що передбачають право на підвищену додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн.
Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 з 04.03.2022 по 27.09.2024 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 на посаді начальника адміністративної групи (арк.спр.13-15).
З 28.09.2024 ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді офіцера відділення напрямків у Військовій частині НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, де перебував на грошовому утриманні та отримував грошове забезпечення, додаткову винагороду у спірний період (арк.спр.13-17).
Згідно з витягом з журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 , інв № 1дск від 01.01.2024, з 28.09.2024 на виконання бойового розпорядження командира 66 ВМГ від 28.09.2024 №БР-272дск майор ОСОБА_1 з метою виконання завдань з призначенням, приступив до виконання службових обов`язків у складі ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ); вибув до ПХГ від ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), з метою виконання завдань за призначенням у складі передової хірургічної групи, з 28.09.2024 до окремого розпорядження; 06.11.2024 майор ОСОБА_1 припинив виконання обов`язків старшого групи на ПХГ від ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) (арк.спр.18).
Згідно з витягом з журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 , інв №1дск від 01.01.2024, на виконання бойового розпорядження начальника 66 ВМГ від 14.11.2024 №БР-319дск, майор ОСОБА_1 , офіцер відділення напрямків, прибув з ПХГ від ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та вибув до ПХГ від ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з метою виконання завдань за призначенням у складі ПХГ, з 14.11.2024 до окремого розпорядження (арк.спр.19).
У довідці від 08.04.2025 № 372 зазначено, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період із 11.07.2024 по 12.07.2024, із 12.09.2024 по 21.09.2024, із 28.09.2024 по 06.11.2024, із 14.11.2024 по 31.01.2025 (арк.спр.20).
Позивач зазначає, що за спірні періоди отримав додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн, однак стверджує, що додаткова винагорода мала б бути у розмірі 100000,00 грн як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та виконував бойові (спеціальні) завдання в районі ведення бойових дій.
Вважаючи свої права на отримання належних виплат порушеними, позивач звернувся до суду за їх захистом.
Вирішуючи справу суд керується таким.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі – Закон № 2011-ХІІ).
Частинами 2-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 64/2022 (далі – Указ №64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено військовий стан, строк дії якого надалі продовжено відповідними Указами Президента України і який діє до сьогодні.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України “Про правовий режим воєнного стану” заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію”, статті 9-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та абзаців 2-8 пункту 2 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 28.06.2023 №3161-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану” Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168).
Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції від 20.06.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період воєнного стану:
- військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
- військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
- військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 12 Постанови №168).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі – Порядок № 260).
Наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 до наказу № 260 було внесено зміни (набрали чинності з 01.02.2023), внаслідок яких цей наказ було доповнено новим розділом “XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану”.
Відповідно до пункту 2 Розділу XXXIV Наказу № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в розмірі:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
50000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;
30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Відповідно до пункту 4 Розділу XXXIV Наказу № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з пунктами 6, 7 Розділу XXXIV Наказу № 260 про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу XXXIV Наказу № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2).
В обґрунтування своїх доводів позивач стверджує, що під час спірного періоду він здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах ведення воєнних (бойових) дій в складі медичного персоналу медичної частини на посаді старшого офіцера групи підсилення 66 Військового мобільного госпіталю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону медичних сил Збройних Сил України, а тому, відповідно до Постанови №168 та Наказу № 260 відповідає всім умовам для виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, а не 30000,00 грн.
Відповідач стверджує, що відповідна посада не відноситься до переліку посад медичного персоналу, що затверджений наказом Міністра оборони України № 317 від 07.09.2020, а відповідає військово-обліковій спеціальності 2905003 (Комплектування особовим складом військ (сил) та ведення обліку чисельності. Управління кар`єрою), що входить до групи 29 (Мобілізаційна, кадрова та організаційно-штатна робота). Тому, підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн немає.
Оцінюючи аргументи сторін суд звертає увагу на таке.
Відповідно до пункту 2 Розділу XXXIV Наказу № 260 передбачено, що медичному персоналу медичних частин та підрозділів, які перебувають у районах ведення воєнних (бойових) дій та які безпосередньо беруть участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, додаткова грошова винагорода виплачується у розмірі 100000 грн.
Наказом Міністра оборони України № 317 від 07.09.2020 “Про затвердження переліків військово-облікових спеціальностей і штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу і тарифних переліків посад вищезазначених військовослужбовців” затверджений Перелік військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, відповідно до якого ВОС медичних спеціальностей є 878 (Молодшого медичного персоналу), 879 (Молодших спеціалістів з медичною освітою), 880 (Медичного обладнання), 881 (Фізичної та реабілітаційної медицини).
В пункті 10 телеграми Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 423/1932 від 11.04.2023 роз`яснюється, що відповідно до абзацу 11 пункту 2 розділу ХХХІV Наказу № 260, виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень здійснюється військовослужбовцям, які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових дій), мають відповідну медичну підготовку, з числа медичного персоналу медичних частин та підрозділів та які обіймають посади: рядового, сержантського і старшинського складу – за військово-обліковими спеціальностями 878 (Молодшого медичного персоналу), 879 (Молодших спеціалістів з медичною освітою), (у тому числі за подвійним найменуванням посади, одна з яких “санітар”).
Зазначене дозволяє зробити висновок, що до категорії осіб з числа медичного персоналу відносяться: 
- обіймають посади рядового, сержантського і старшинського складу - за військово-обліковими спеціальностями 878 (Молодшого медичного персоналу), 879 (Молодших спеціалістів з медичною освітою) (у тому числі за подвійним найменуванням посади, одна з яких “санітар”);
- особи, які мають відповідну медичну підготовку;
- виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій.
У спірний період ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді офіцера відділення напрямків у Військовій частині НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, де перебував на грошовому утриманні та отримував грошове забезпечення, додаткову винагороду (арк.спр.13-17).
Своєю чергою військово-облікова спеціальність ОСОБА_1 2905003 (Комплектування особовим складом військ (сил) та ведення обліку чисельності. Управління кар`єрою), що входить до групи 29 (Мобілізаційна, кадрова та організаційно-штатна робота).
З врахуванням встановлених обставин, позивач у розмінні Наказу № 260 не належить до числа медичного персоналу медичних частин та підрозділів, а його ВОС не відноситься до медичних спеціальностей, передбачених у Переліку військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України № 317.
Покликання позивача на Інструкцію старшого офіцера групи підсилення ВЧ НОМЕР_1 (арк.спр.22-24) суд до уваги не бере, оскільки доказів затвердження такої командиром ВЧ НОМЕР_1 не надано, не має належних реквізитів діловодства, немає підпису командира про її затвердження; у ВЧ немає облікових документів, які б підтверджували реєстрацію цієї інструкції у журналі обліку внутрішніх справ.
Крім того, обов`язковою підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМ України № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яке здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.
Відповідачем до відзиву долучено:
- витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.12.2024 № 343, 05.11.2024 № 313, 05.10.2024 № 282, 05.01.2025 № 5; 05.02.2025 № 36;
- рапорти командира підрозділу про виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) та виплату військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 , зокрема позивачу, додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн – пропорційно часу безпосередньої участі;
- витяги з наказів командира військової частини про відрядження ОСОБА_1 ;
- витяги з бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 Військового мобільного госпіталю про виконання завдань за призначенням ОСОБА_1 у складі передової хірургічної групи;
- витяги з журналів бойових дій ВЧ НОМЕР_1 (арк.спр.51-62).
Суд звертає увагу, що надані позивачем та відповідачем документи беззаперечно свідчать про його участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань, які були безпосередньо спрямовані на забезпечення заходів з національної безпеки та оборони України, у зв`язку з збройною агресією російської федерації, чого відповідач не заперечує. Водночас такі документи складені для отримання позивачем додаткової винагороди розміром 30000,00 грн, які той отримав, та не свідчать про право позивача на отримання додаткової винагороди розміром 100000,00 грн.
Інших доказів про наявність у позивача підстав для отримання додаткової винагороди у розмір 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за спірні періоди до справи не надано.
Таким чином, у позивача немає підстав для нарахування та виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за спірні періоди.
Інші аргументи сторін висновків суду не змінюють.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, законність дій та рішень відповідача. Отже, у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до статті 132 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат, судовий збір зі сторін стягувати не слід.
Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судовий збір з сторін не стягувати.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_4 )
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Качур Р.П.