Справа № 191/841/25 
Провадження № 1-кп/191/34/25
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Синельникове 
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 
за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 1202504139000002 від 02 січня 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина Україна, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до п.п. 3, 4, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про домашнє насильство», діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічним насильством - є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного та економічного домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки, систематично, у період часу з 11 квітня 2024 року до 30 грудня 2024 року, вчиняв психологічне і економічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Так, 11 квітня 2024 року о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: 
АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_5 висловлював образи та погрози у бік своєї матері ОСОБА_4 .
За вищевказаним фактом ОСОБА_5 постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матерії ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, що полягає в умисному позбавленні потерпілої можливості користуватися своїм мобільним телефоном «Redmi a1 32 Gb», бажаючи настання таких наслідків свого діяння, 10 червня 2024 року у денний час доби (більш точного часу судовим слідством не встановлено) забрав вказаний мобільний телефон та, в цей же день, в супереч волі ОСОБА_4 розпорядився ним, а саме передав його у володіння ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» (як заставне майно) з метою отримання грошових коштів за кредитним договором для власних потреб.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матерії ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, що полягає в умисному позбавленні потерпілої можливості користуватися своїм мобільним телефоном «Redmi a1 32 Gb», бажаючи настання таких наслідків свого діяння, 12 червня 2024 року у денний час доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) забрав вказаний мобільний телефон та, в цей же день, в супереч волі ОСОБА_4 розпорядився ним, а саме передав його у володіння ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» (як заставне майно) з метою отримання грошових коштів за кредитним договором для власних потреб.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матерії ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, що полягає в умисному позбавленні потерпілої можливості користуватися своїм мобільним телефоном «Redmi a1 32 Gb», бажаючи настання таких наслідків свого діяння, 13 червня 2024 року у денний час доби (більш точного часу судовим слідством не встановлено) забрав вказаний мобільний телефон та, в цей же день, в супереч волі ОСОБА_4 розпорядився ним, а саме передав його у володіння ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» (як заставне майно) з метою отримання грошових коштів за кредитним договором для власних потреб.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матерії ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, що полягає в умисному позбавленні потерпілої можливості користуватися своїм мобільним телефоном «Redmi a1 32 Gb», бажаючи настання таких наслідків свого діяння, 16 червня 2024 року у денний час доби (більш точного часу судовим слідством не встановлено) забрав вказаний мобільний телефон та, в цей же день, в супереч волі ОСОБА_4 розпорядився ним, а саме передав його у володіння ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» (як заставне майно) з метою отримання грошових коштів за кредитним договором для власних потреб.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матерії ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, що полягає в умисному позбавленні потерпілої можливості користуватися своїм мобільним телефоном «Redmi a1 32 Gb», бажаючи настання таких наслідків свого діяння, 21 червня 2024 року у денний час доби (більш точного часу судовим слідством не встановлено) забрав вказаний мобільний телефон та, в цей же день, в супереч волі ОСОБА_4 розпорядився ним, а саме передав його у володіння ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» (як заставне майно) з метою отримання грошових коштів за кредитним договором для власних потреб.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матерії ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, що полягає в умисному позбавленні потерпілої можливості користуватися своїм мобільним телефоном «Redmi a1 32 Gb», бажаючи настання таких наслідків свого діяння, 3 липня 2024 року у денний час доби (більш точного часу судовим слідством не встановлено) забрав вказаний мобільний телефон та, в цей же день, в супереч волі ОСОБА_4 розпорядився ним, а саме передав його у володіння ПТ «Економ ломбард «Добродькін О.М. і Компанія» (як заставне майно) з метою отримання грошових коштів за кредитним договором для власних потреб.
У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення економічного домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , 18 липня 2024 року о 18 годині 45 хвилин, знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт економічного домашнього насильства, який виразився у тому, що останній забрав всю пенсію, яка належала його матері ОСОБА_4 , чим завдав їй майнової шкоди, а також психологічних страждань, які полягали у виникненні почуття сорому і власної неповноцінності.
За вищевказаним фактом ОСОБА_5 постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.10.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , 13 серпня 2024 року о 16 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що останній вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої погрожував фізичною розправою останній, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
За вищевказаним фактом ОСОБА_5 постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. 
Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 , продовжує реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , що полягало у тому, що 30.12.2024 року ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що останній вимагав у ОСОБА_4 грошові кошти, тим самим вчинив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якого підвищував голос і морально тиснув на останню, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_5 у потерпілої 
 ОСОБА_4 наявні зміни в психоемоційному стані та специфіка індивідуально-психологічних проявів – високий рівень психічного дистресу, знижені адапційні можливості, прояви вираженої реакції на травмівну подію з симптомами вторгнення та фізіологічної збудливості, симптоми депресії та тривожності, порушення життєдіяльності, соматизація, підвищена ворожість, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню та спричинені перебуванням у довгостроковому стресі, у тому числі внаслідок домашнього насильства. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, обіцяв виправитися. Також пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Потерпіла ОСОБА_4 є його матір`ю, вони проживають вдвох. Визнає, що під час цих конфліктів були погрози з його сторони відносно потерпілої, неодноразово він відбирав у матері телефон з метою його подальшого заставлення, отримані за телефон кошти витрачав на своє дозвілля, зокрема на спиртні напої і на медичні препарати наркотичної дії. Дані конфлікти вчинені за його ініціативою, у більшості випадків конфлікти відбувались із за згадування ОСОБА_4 його батька у негативному виді. На даний час між ними нормальні відносини, конфліктів з потерпілою не допускає.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що повністю підтверджує обставини, які були викладені прокурором згідно обвинувального акту, додала, що у більшості випадків конфлікти відбувались із-за її телефона, який ОСОБА_5 постійно в неї відбирав, у подальшому, вона і ОСОБА_5 викупали телефон за її гроші або за гроші її доньки. Також пояснила, що ОСОБА_5 неодноразово погрожував їй, ображав нецензурною лайкою, після таких скандалів, вона відчувала депресивний стан, могла по декілька дні не вставати з ліжка. Телефон для неї має важливе значення, оскільки вона майже не виходить на вулицю і це її єдиний зв`язок з оточуючим світом. Оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, телефон вона викупала за власні кошти, весь час переживала, що не зможе оплатити комунальні послуги, для неї це травмуюча обставина. Станом на сьогодні конфлікти між ними майже відсутні, просила суд не карати його суворо. Жодних претензій до нього не має.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст.18, ч. 2 ст.95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_5 в скоєнніним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. 
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря психіатра не перебуває, перебуває в реєстрі наркотичних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ СМР», раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав повністю, від потерпілої до нього претензій морального характеру не має, оскільки між ними налагодилися відносини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, повне визнання ним своєї вини, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність з його боку будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, думку потерпілої, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України у виді пробаційного нагляду.
З огляду на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення та в інтересах потерпілої ОСОБА_4 суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, 
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників строком на два місяця.
Контроль за проходженням ОСОБА_5 програми для кривдників покласти на уповноважений орган з питань пробації.
На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, потерпілій.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

 Суддя	  ОСОБА_1