Справа № 555/641/26
Номер провадження 2/555/660/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"23" квітня 2026 р. м.Березне 
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Оксенюк Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, —
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох дітей — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 — у твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08.11.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. 
На момент подачі позову до суду син є повнолітнім, а встановлений щодо дочки спосіб стягнення аліментів у твердій сумі в розмірі 400 грн не забезпечує належного рівня її утримання, у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати їх у частці від доходу відповідача — 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. 
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав.
Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи: на адресу його місця проживання було направлено рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про день, час та місце судового засідання, а також розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання на офіційному вебсайті «Судова влада України».
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
При цьому відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення обставин, на які він посилається, як це передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд установив таке.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 18.12.2012 у справі № 1701/2735/12 було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 400 грн щомісяця на кожну дитину, починаючи з 08.11.2012 року до досягнення ними повноліття. На виконання цього рішення 28.12.2012 було видано виконавчий лист. 
Факт народження неповнолітньої дочки сторін — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 — підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 . Із матеріалів позову також убачається, що саме позивачка здійснює її утримання, а розмір раніше присуджених у 2012 році аліментів у твердій сумі 400 грн на місяць більше не відповідає реальним потребам дитини. 
Позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує це збільшенням витрат на харчування, одяг, навчання та забезпечення повсякденних потреб дитини, а також тим, що на час звернення до суду син уже став повнолітнім. 
Вирішуючи спір, суд виходить із такого.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до статей 181, 182, 183, 184 цього Кодексу кошти на утримання дитини можуть присуджуватися у частці від доходу матері чи батька або у твердій грошовій сумі, при цьому розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
За статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом змінений за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти у зміненому розмірі або у зміненому способі стягнення присуджуються від дня набрання рішенням законної сили, якщо інше не випливає із характеру вимоги; водночас загальне правило статті 191 СК України стосується первісного присудження аліментів. 
Правовий висновок про те, що зміна розміру аліментів може бути здійснена також шляхом зміни способу їх присудження — з твердої грошової суми на частку від доходу або навпаки — викладено у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13; цей висновок надалі застосовувався у практиці Касаційного цивільного суду. 
Водночас Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 звернула увагу, що сама по собі лише зміна законодавцем мінімального гарантованого розміру аліментів не є автоматичною підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів: для цього мають бути встановлені відповідні юридичні факти, передбачені статтею 192 СК України. 
Отже, для зміни способу стягнення аліментів суд має перевірити, чи існують у конкретній справі реальні підстави, пов`язані зі зміною сімейного або матеріального стану сторін чи іншими істотними обставинами, а також чи відповідає запропонований спосіб найкращим інтересам дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини та на засадах справедливості, добросовісності й розумності. 
Суд бере до уваги, що з часу ухвалення рішення від 18.12.2012 минув значний проміжок часу, одна з двох дітей — син ОСОБА_3 — уже досяг повноліття, а дочка ОСОБА_4 є підлітком та потребує суттєво більших витрат на харчування, одяг, навчання, розвиток і побутове забезпечення, ніж це було на час ухвалення попереднього рішення. 
Розмір аліментів у сумі 400 грн, визначений ще у 2012 році, об`єктивно не може забезпечити належного рівня утримання неповнолітньої дитини. Такі обставини свідчать не лише про формальну зміну законодавчого мінімуму, а й про реальну зміну сімейної та фактичної ситуації сторін, що є достатньою підставою для зміни способу стягнення аліментів. 
З огляду на характер спору, вік дитини, тривалість часу, що сплинув після ухвалення попереднього рішення, а також відсутність від відповідача ОСОБА_2 будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у частці від доходу, суд дійшов висновку, що вимога позивачки є обґрунтованою. 
Найбільш відповідним інтересам дитини та засадам справедливості є стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах, зокрема, про стягнення аліментів та зміну способу їх стягнення звільняються від сплати судового збору. 
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів”, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.
Разом з тим, згідно зі статтею 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн, тому ставка збору за позов немайнового характеру, 
поданий фізичною особою, становить 0,4 цього розміру, тобто 1331 грн 20 коп.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів допускається до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 247, 258, 259, 263–265, 280–282, 430 ЦПК України, статтями 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд —
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів — задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2012 року у справі № 1701/2735/12, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів. 
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 22.04.2014 Березнівським РС УДМС України в Рівненській області. 

Суддя А.Ю. Собчук