Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року Справа№200/6672/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення грошової компенсації, -
В С Т А Н О В И В:
29 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) без врахування виплачених позивачеві сум грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, за період служби з червня 2023 року (включно) по травень 2024 року (включно);
стягнення з відповідача на користь позивача суми невиплаченої грошової компенсації за невикористані дні відпусток (щорічних та додаткових), розрахованої, виходячи з виплаченої додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, за період служби з червня 2023 року (включно) по травень 2024 року (включно) в розмірі 106 953, 73 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що проведення розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпусток з урахуванням додаткової винагороди лише за 2 місяці порушує приписи Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11 вересня 2025 року відповідачем подано відзив, в якому він просив закрити провадження у справі, оскільки вимоги стосуються фактичного виконання рішення у справі № 200/7320/24, або відмовити у позові, оскільки відповідно до пункту 6 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, одноденний розмір грошового забезпечення при розрахунку компенсації за невикористані дні відпустки визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
01 жовтня 2025 року позивачем надано відповідь на відзив, де викладено заперечення щодо доводів про закриття провадження у справі та продубльовано позицію щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року закрито провадження у справі.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року ухвалу про закриття провадження скасовано, справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року справу прийнято до провадження.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 27 липня 2022 року по 30 червня 2024 року; 30 червня 2024 року позивача звільнено зі служби. 
За витягом із наказу від 30 червня 2024 року позивачеві здійснено виплату грошової компенсації за 25 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 15 діб щорічної основної відпустки за 2023 рік, за 15 діб щорічної основної відпустки за 2024 рік (усього 55 діб). 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі № 200/7320/24, яке набуло законної сили 14 квітня 2025 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових), обчисливши її суму, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, з урахуванням раніше виплачених сум. 
При розрахунку, проведеного на виконання рішення суду у справі 200/7320/24, грошову компенсацію за невикористані 55 днів щорічної основної відпустки обчислено з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та нарахованої за травень 2023 року та червень 2023 року.
Позивач вважає, що при проведенні цього розрахунку відповідачем неправомірно обчислено грошову компенсацію з урахуванням додаткової винагороди лише за 2 місяці, а не за останні 12 календарних місяців роботи. 
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.
Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі – Порядок № 100), застосовується у випадках надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки (підпункт «а» пункту 1 вказаного Порядку).
Згідно з абзацом 1 пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.
З цією нормою кореспондуються приписи абзацу 1 пункту 7 Порядку № 100, за яким обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. 
Одночасно механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі – Порядок № 260). 
Розділом XXXI Порядку № 260 врегульовано виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби.
Відповідно до пункту 6 розділу XXXI Порядку № 260 в редакції, чинної станом на день звільнення зі служби, розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. 
Норми Порядку № 100 та Порядку № 260 слід розглядати як загальні та спеціальні.
Оскільки спеціальною нормою Порядку № 260 визначено, що одноденний розмір грошового забезпечення при обчисленні грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів, то підстав для застосування Порядку № 100 немає. 
Крім того, суд звертає увагу, що розрахунок проведено на виконання рішення суду у справі № 200/7320/24, яким зобов`язано провести перерахунок та виплату компенсації за невикористані дні відпусток, виходячи з розміру саме місячного грошового забезпечення. Тому задоволення вимоги про перерахунок грошової компенсації з урахуванням додаткової винагороди за останні 12 календарних місяців роботи буде змінювати обов`язкове для виконання рішення суду. 
Посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі № 240/23909/23 суд не приймає до уваги, оскільки в ній відсутні правові висновки щодо розрахунків грошової компенсації з урахуванням додаткової винагороди за останні 12 календарних місяців роботи. Навпаки, у пункті 56 постанови суд аналізує пункту 6 розділу XXXI Порядку № 260. Посилання на виплату додаткової винагороди протягом року зроблено для висновку, що додаткову винагороду слід включати до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір грошової компенсації за невикористані ним дні відпусток. 
Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Підстави для розподілу судового збору відсутні.
Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення грошової компенсації.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 26 березня 2026 року. 

Суддя Ю.М. Льговська