Справа № 577/965/26 
Провадження № 1-кп/577/260/26 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 квітня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області  
в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
адвоката ОСОБА_4 
потерпілого ОСОБА_5 
обвинуваченої ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026200450000136 від 09.02.2026 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середньо-технічна, не працює, заміжня, неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 року в нічний час ОСОБА_6 , перебуваючи в гостях у знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , помітила на підвіконні в кухні смартфон торговельної марки «Тесnо Spark», належний потерпілому, яким вирішила заволодіти.
Реалізуючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ) та неодноразово продовженого, останній раз з 03.02.2026 року строком на 90 діб, користуючись тим, що власник телефону пішов відпочивати і її дії є таємними, викрала смартфон торговельної марки «Тесnо Spark» моделі 30С (KL5n), imei1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 3 239,0 грн., у чохлі зі шкірозамінника вартістю 212,0 грн., в середині якого були sim-картки мобільних операторів: ПрАТ «Київстар», вартістю 133,0 грн., та ПрАТ «Водафон», вартістю 68,0 грн., належні ОСОБА_5 , спричинивши останньому збитків на загальну суму 3652,00 грн.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_6 залишила місце злочину. Наступного дня викрадений телефон ОСОБА_6 видала працівникам поліції.
Отже, ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , не спростовуючи факту заволодіння мобільним телефоном потерпілого, пояснила таке.
У вказані вище день, час та місці, без дозволу потерпілого, який відпочивав, взяла мобільний телефон належний останньому і вийшла з квартири на сходовий майданчик з метою зателефонувати повнолітнім дітям. У цей час ОСОБА_5 зачинив двері, а тому вона не змогла повернути телефон і залишила у себе. Наступного дня цей телефон добровільно видала працівникам поліції. Запевняє, що не мала наміру викрадати телефон, а лише хотіла зателефонувати дітям. У скоєному кається і просить суворо не карати. 
Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що є інвалідом 1-ї групи. Того дня в його квартирі спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. У нічний час ОСОБА_6 дійсно з його дозволу телефонувала дітям, а потім повернула телефон. Перед тим як пійти відпочивати він залишив телефон на підвіконні у кухні, а коли прокинувся, то телефона вже не було. У крадіжці одразу запідозрив ОСОБА_6 та прийняв міри для блокування номеру, після чого звернувся до поліції. Запевняє, що дозволяв ОСОБА_6 зателефонувати лише один раз в його присутності. Підсудна самовільно забрала телефон, з яким покинула квартиру. Жодних претензій до ОСОБА_6 не має та просить суворо її не карати. 
Допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, пояснили, що були залучені в якості понятих під час вилучення у ОСОБА_6 мобільного телефону. В ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_6 повідомила, що вкрала цей телефон і повертати не збиралася.
Свідок ОСОБА_7 , співмешканець ОСОБА_6 , вказав, що 09.02.2026 року у нічний час спільно з обвинуваченою та потерпілим ОСОБА_5 , в квартирі останнього, розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_5 пішов відпочивати і вони вирішили йти додому. Коли і яким чином ОСОБА_6 заволоділа мобільним телефоном потерпілого він не бачив. Вже перебуваючи на сходовому майданчику звернув увагу, що ОСОБА_6 телефонує з мобільного телефону потерпілого. ОСОБА_5 зачинив за ними двері, а тому телефон повернути не встигли. Наступного дня телефон вилучили працівники поліції.
Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.02.2026 року ОСОБА_5 звернувся до поліції з приводу крадіжки мобільного телефону об 11:30 год. (а.с. 37).
Місцем вчинення злочину є квартира АДРЕСА_3 , під час огляду якої були вилучені документи, підтверджуючі право власності потерпілого на викрадений телефон (а.с. 39-46).
Викрадений мобільний телефон ОСОБА_6 видала співробітникам поліції, про що був складений відповідний протокол від 09.02.2026 року (а.с. 47, 48-53).
Слід звернути увагу, що під час добровільної видачі викраденого телефону ОСОБА_6 поясняла, що відображено у протоколі огляду телефону, дослівно: «Вказаний телефон і банківську картку вона викрала у ОСОБА_10 , коли була в нього вдома по АДРЕСА_2 . Телефон забрала для власних цілій 08.02.2026 року близько 13:00 год. і не повернула» (а.с. 49). Наведені пояснення обвинуваченої підтвердили і присутні при проведенні цієї процесуальної дії поняті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які допитані судом в якості свідків. 
Про викрадення мобільного телефону у потерпілого, який на той момент вже відпочивав, ОСОБА_6 повідомила і під час проведення з нею слідчого експерименту за участю захисника, в ході якого розповіла обставини злочину та продемонструвала спосіб заволодіння телефоном, що знаходився у кухні на підвіконні (а.с. 68-71).
За висновком судової товарознавчої експертизи ринкова вартість викраденого у ОСОБА_5 майна:
1) смартфону торговельної марки «Тесnо Spark» моделі 30С (KL5n), imei1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, становила 3 239,0 грн.;
2) чохла до смартфону «Тесnо Spark», зі шкірозамінника чорного кольору - 212,0 грн.;
3) стартового пакету для відновлення/заміни сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - 133,0 грн.;
4) стартового пакету для відновлення/заміни сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» - 68,0 грн. (а.с. 56-66).
На переконання суду представлені стороною обвинувачення докази є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий умисел, вчинила таємну крадіжку мобільного телефону належного потерпілому ОСОБА_5 .
Саме на це вказує заволодіння телефоном під час коли потерпілий відпочивав, а її співмешканець, хоча і був присутнім на кухні, але не бачив цього моменту. Крім того, суд звертає увагу, що у випадку необхідності зателефонувати дітям, ОСОБА_6 могла скористатися телефоном безпосередньо в квартирі потерпілого, а не виходити на сходи. До того ж у обвинуваченої було достатньо часу повернути телефон потерпілому, однак вона цього не зробила.
Наведені обставини переконливо свідчать про наявність в діях ОСОБА_6 саме корисливого умислу, який вона фактично заперечує з метою уникнення відповідальності за скоєне. 
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
До пом`якшуючих - слід віднести, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, попросила вибачення у потерпілого, яке прийняте останнім.
Щодо обставин щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, а також добровільного відшкодування збитків, то вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому як обвинувачена заперечувала наявності у неї корисливого умислу, що є складовою крадіжки, а телефон був повернутий потерпілому лише після втручання співробітників поліції.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Слід також зазначити, що думка потерпілого щодо виду та строку покарання не є визначальною для суду, хоча і підлягає врахуванню. 
З огляду на викладене, негативної характеристики за місцем мешкання, перебування на обліку у лукаря-нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм», відсутності щирого каяття, вчинення кримінального правопорушення відносно інваліда війни 1-ї групи, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо виключно в місцях позбавлення волі. 
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме принципу «законності» та не буде «свавільним» по відношенню до вчиненого.
За таких обставин висновок органу пробації відносно обвинуваченої, за яким мається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства не заслуговує на увагу суду.
Орієнтуючи на призначення заходу примусу у виді реального позбавлення волі прокурор одночасно заявив клопотання про зміну раніше визначеного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою уникнення ризику переховування від відбування покарання. Суд вважає, що наведене звернення підлягає задоволенню, оскільки вказаний ризик дійсно має місце. 
Процесуальні витрати в розмірі 3652,00 грн. (вартість експертиз) підлягають стягненню з обвинуваченої.
Позов відсутній.
Керуючись: ст.ст. 325, 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України призначивши покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Застосувати до засудженої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту із зали суду, і строк відбуття покарання рахувати з 03.04.2026 року. 
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3652,00 грн.
Скасувати раніше накладений арешт на смартфон торговельної марки «Тесnо Spark» моделі 30С (KL5n), imei 1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Київстар»: НОМЕР_3 та сім-картою «Водафон»: НОМЕР_4 , а також банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а для засудженої з моменту вручення копії.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.   

Суддя                 ОСОБА_1