Справа № 524/14669/25
Провадження № 1-кп/524/310/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2026 року року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 
при секретарі: ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
потерпілої ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025170500002057 від 26.10.2025 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Садки Кременчуцького району Полтавської області, українки, громадянки України, із повною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2025 року приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та продовженого Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в примірочній магазину "Sinsey",який розташований за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул.Театральна, буд.4а, шляхом вільного доступу , таємно для оточуючих викрала мобільний телефон марки Samsung Galaxy A51 6/128 Gb, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-25/24149 від 04.11.2025 року становить 4096, 67 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 , чим завдала останній матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила , що вона 25.10.2025 року разом із мамою ОСОБА_6 поїхали до магазину «Сінсей» , коли мама знаходилась біля каси , щоб розрахуватись за товар , вона пішла в примірочну , де на підлозі виявила чужий мобільний телефон білого кольору в леопардовому чохлі , якої марки не пам`ятає , який вона взяла собі та здала в ломбрад , отримавши за телефон приблизно 1800 грн., які вона витратила на придбання дитячого харчування . Вона не повідомила ні продавцеві , ні адміністратору магазину, ні в поліцію , що знайшла мобільний телефон , щоб його повернути власнику. З вартістю мобільного телефона , яка зазначена в обвинувальному акті 4096,67 грн. вона згодна. Завдану потерпілій матеріальну шкоду вона має намір відшкодовувати , але в неї скрутне матеріальне становище , вона не працює, здійснює догляд за двома малолітніми дітьми . Знає, що з 24.02.2022 року в України введено воєнний стан. У скоєному щиро кається, просить її суворо не карати.
Крім того вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те , що 25.10.2025 року вона перебувала в примірочній магазину «Сінсей», коли міряла одяг , то забула в примірочній свій мобільний телефон марки Самсунг А51 білого кольору в леопардовому чохлі, повернувшись через 5 хвилин до примірочної вона телефона в ній не виявила, у зв`язку з чим підійшла до продавця магазину та попросила зателефонувати на її номер телефону , коли продавець зателефонувала виклик в телефоні був , але слухавку ніхто не брав , тоді вона через акаунт гугл написала повідомлення , щоб їй повернули телефон за винагороду,але ніхто так і не відповів на її повідомлення, у зв`язку з чим вона звернулась до поліції і їй через декілька днів повідомив слідчий , що її телефон вкрала ОСОБА_4 .. До теперішнього часу ОСОБА_4 ій шкоду не відшкодувала , телефон не повернула , тому вона просить суд призначити ОСОБА_4 суворе покарання. 
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченою тяжкого злочину та кваліфікує її дії по епізоду від 25.10.2025 року за ст. 185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченої, яка задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченої, яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка наполягає на призначенні суворого покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась , має на утриманні двох малолітніх дітей , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченої у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк, оскільки вона скоїла тяжкий злочин, у скоєному обвинувачена ОСОБА_4 щиро кається, своїми діями активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась , має на утриманні двох малолітніх дітей.
Разом з тим, суд, враховуючи вищевикладене, відношення обвинуваченої ОСОБА_4 до вчиненого та її поведінку після вчинення злочину, вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на неї виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосований.
Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.
Процесуальні витрати по справі - пов`язані із проведенням судово -товарознавчої експертизи у сумі 1782,80 грн.згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави. 
Речові докази – специфікацію ( прийняття предмету застави ) №0001575598 від 21.10.20025 року, лазерний компакт диск DVD із відеозаписом за 25.10.2025 року з магазину «Сінсей» за адресою м. Кременчук вул.Театральна ,б.4а , які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №12025170500002057 від 26.10.2025 р. відповідно до вимог ст. 100 КПК України залишити на зберіганні при них. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити їй покарання у виді 5-ти років позбавлення волі. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судово -товарознавчої експертизи у сумі 1782,80 грн. на користь держави. 
Речові докази – специфікацію ( прийняття предмету застави ) №0001575598 від 21.10.20025 року, лазерний компакт диск DVD із відеозаписом за 25.10.2025 року з магазину «Сінсей» за адресою м. Кременчук вул.Театральна ,б.4а , які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №12025170500002057 від 26.10.2025 р. відповідно до вимог ст. 100 КПК України залишити на зберіганні при них. 
Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд , через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий суддя:   ОСОБА_9