МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 р.  	№ 640/7307/21 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом	ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ХАРЛАНД», , 	
до відповідача	Головного управління ДПС у м. Києві, , 	
про	визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2021 № 00113090704 і від 11.02.2021 № 00112990704,	

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ХАРЛАНД» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 11.02.2021 № 00113090704 та від 11.02.2021 № 00112990704.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Головне управління ДПС у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення (далі – ППР) від 11.02.2021 № 00113090704, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивачу з податку на додану вартість (далі – ПДВ) на 997223,00 грн і застосовано штрафну санкцію на суму 249306,00 грн, та від 11.02.2021 № 00112990704, яким зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за жовтень 2020 року на суму 861437,00 гривень. На переконання позивача, вказані ППР є протиправними, а трактування відповідачем відповідних господарських операцій на свій розсуд не відповідає вимогам законодавства. Він стверджує, що відповідач з невідомих йому причин не врахував первинні документи щодо його господарських операцій з ТОВ «БЕЗПЕКА БІЗНЕСУ УКРАЇНИ», з ПП «ОМЕГА-АНТИКРИМІНАЛ», з ТОВ «БУЛАТ-ЗАХІД», які підтверджують їх реальність. Крім цього, висновки контролюючого органу про оформлення реалізації послуг лише документально на адресу позивача без наявності у контрагентів-постачальників по ланцюгу за серпень і жовтень 2020 року необхідних ресурсів є суто припущенням. Недостатність найманих працівників у контрагентів позивача не виключає можливість реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про необґрунтоване отримання ПДВ кредиту. Порушення деякими постачальниками послуг у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушенням позивачем вимог законодавства щодо формування податкового кредиту. Під час проведення позапланової перевірки відповідач не досліджував формування ПДВ зобов`язання позивача, реалізацію позивачем охоронних послуг за спірний період.
У відзиві на позовну заяву від 16.04.2021 відповідач проти позову і просило відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що під час проведення документальної позапланової перевірки позивача щодо дотримання ним законодавства при декларуванні ПДВ за жовтень 2020 року встановлено факти завищення суми податкового кредиту за жовтень 2020 року на 1858660,00 гривень. Відповідач стверджує, що позивач не надав будь-яких документів до перевірки. Тому під час перевірки використовувались дані інформаційно-аналітичних систем Державної податкової службу України. Аналізом відображення показників даних податкової звітності з ПДВ від 18.10.2020 № 93042284456 встановлено відхилення, а саме: позивач задекларував суму податкового кредиту у розмірі 1858660,00 грн, за даними перевірки який складає 0 гривень. Так, між позивачем і ТОВ «КОНСТЕБЕЛЬ» було укладено договір субпідряду від 30.03.2020 № 07/03-2020, який не передбачав можливості залучення третіх осіб до виконання послуг з охорони об`єктів АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». Крім того, не встановлено жодного конкретного об`єкту та маршруту патрулювання, які підлягають охоронні. Однак, позивач уклав з ТОВ «БЕЗПЕКА БІЗНЕСУ УКРАЇНИ» договір про надання відповідних послуг, за змістом якого не можливо встановити взаємозв`язок з послугами, які були предметом договору між позивачем і ТОВ «КОНСТЕБЕЛЬ». Будь-якими документами не підтверджується, що працівники ТОВ «БЕЗПЕКА БІЗНЕСУ УКРАЇНИ» мали допуск до об`єктів АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». На виконання договору з надання послуг від 27.12.2019 № 12/19, укладеного позивачем із АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», який не був наданий контролюючому орган, позивач уклав договори про надання послуг з охорони з ПП «ОМЕГА-АНТИКРІМАНІЛ» та ТОВ «БУЛАТ-ЗАХІД», ЯКІ є ідентичними з тими, які зазначені в договорі з ТОВ «КОНСТЕБЛЬ». Хоча ці договори не передбачали залучення третіх осіб до виконання послуг з охорони, проте контрагенти позивача залучали їх. Сукупність встановлених при перевірці фактів не підтверджують проведення відповідних господарських операцій позивачем.
У відповіді на відзив від 05.05.2021 позивач підтримав свої позовні вимоги, деталізувавши аргументи протиправності оскаржуваних ППР, що були ним зазначені у позовній заяві.
Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), абзацу четвертого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративний судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, ця адміністративна справа передана на розгляд і вирішення до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ярощука В.Г.
07.04.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про прийняття адміністративної справи № 640/7307/21 до свого провадження, про її розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
18.11.2020 позивач подав до контролюючого органу Податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2020 року, в якій задекларував суму для бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 861437 гривні.
На підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2020 № 1306-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ХАРЛАНД (код 40025209)» посадова особа відповідача провела документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з 24.12.2020 по 31.12.2020.
За результатами цієї перевірки Головне управління ДПС у м. Києві склало Акт від 12.01.2021 № 64/26-15-07-04-03/40025209 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОННА КОМПАНІЯ ХАРЛАНД» (код 40025209) з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередньому звітному періоді за серпень 2020 року» (далі – Акт від 12.01.2021).
В Акті від 12.01.2021 посадова особа відповідача зафіксувала таке, зокрема, правопорушення з боку позивача пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 ПК України, статті 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підпунктів 2.1, 2.2, 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, а саме: завищення суми податкового кредиту (рядок 17 декларації) за жовтень 2020 року на 1858660 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації) за жовтень 2020 року на 997223 грн та до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) за жовтень 2020 року на 861437 грн та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за жовтень 2020 року на 861437 гривень.
На підставі Акта від 12.01.2021 відповідач виніс ППР:
від 11.02.2021 № 00112990704 (форма «В4») зменшено від`ємне значення суми ПДВ за жовтень 2020 року на 861437 грн;
від 11.02.2021 № 00113090704 (форма «Р») збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на 12246529,00 грн, зокрема за основним платежем на 997223 грн і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 249306 гривні.
Вважаючи вказані ППР протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі – ПК України) контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) – щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (абзац перший підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).
Згідно з абзацом п`ятим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Абзацом першим підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Відповідно до преамбули наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2020 № 1306-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ХАРЛАНД (код 40025209)» підставою для перевірки позивача слугувало декларування ним від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2020 року, яке становить більше 100 тис. гривень.
В Акті перевірки від 12.01.2021 зазначено, що в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року (від 18.11.2020 вх. № 9304284456) позивач задекларував від`ємне значення ПДВ у розмірі 861437 грн, тобто в розмірі, що перевищує 100000,00 гривень.
Таким чином, відповідач мав правові підстави для проведення документальної позапланової перевірки позивача щодо дотримання ним податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2020 року.
Що стосується обставин, на підставі яких контролюючий орган прийняв оскаржувані ППР, то суд зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит – сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до абзаців першого-третього пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів і послуг;
придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
Згідно з абзацами першим-третім пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи.
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Суд встановив, що в Акті від 12.01.2021 відповідач зафіксував, на його переконання, з боку позивача факт протиправного завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації за жовтень 2020 року) на суму 861437 грн, за господарськими операцією з ТОВ «БЕЗПЕКА БІЗНЕСУ УКРАЇНИ», з ПП «ОМЕГА-АНТИКРИМІНАЛ» та з ТОВ «БУЛАТ-ЗАХІД» з послуг охорони об`єктів.
Так, між позивачем і ТОВ «КОНСТЕБЕЛЬ» було укладено договір субпідряду від 30.03.2020 № 07/03-2020, предметом якого є охорона об`єктів, що належать АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». Відповідно до пунктів 1.2 і 9.7 цього Договору послуги охорони надаються персоналом охорони Субпідрядника (позивача), що мають відповідну освіту та відповідають вимогам, що ставляться Підрядником у Додатку № 2 до цього Договору. Жодна зі Сторін не має права передавати свої права та обов`язки за Договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.
На виконання вищенаведеного договору позивач уклав з ТОВ «БЕЗПЕКА БІЗНЕСУ УКРАЇНИ» договір від 01.10.2020 про надання охоронних послуг на загальну суму ПДВ 893750 гривні.
Однак, позивач не надав суду доказів внесення змін до Договору від 30.03.2020 № 07/03-2020, укладеного між ним і ТОВ «КОНСТЕБЕЛЬ», щодо можливості надання відповідних послуг третіми особами, а також про допуск працівників ТОВ «БЕЗПЕКА БІЗНЕСУ УКРАЇНИ» на об`єкти АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», які підлягали охороні. У матеріалах справи відсутні документи про конкретні об`єкти охорони і маршрути патрулювання, які підлягали охороні на АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ».
Відсутні відповідні відомості і в поданих позивачем до суду первинних документах (актах надання послуг, платіжних доручень тощо).
Наявні у матеріалах справи документи свідчать лише про документальне оформлення на адресу позивача факту надання послуг за жовтень 2020 року з охорони його контрагентом, який не володів необхідними ресурсами (основних засобів, достатньої кількості працівників), які економічно необхідні були для виконання такої діяльності.
Крім цього, відповідно до пунктів 1.1., 1.2 і 8.1 Договору від 28.12.2019 № 01/20-2019 про надання послуг охорони, укладеного між позивачем і ПП «ОМЕГА-АНТИКРІМАНІЛ», предметом його були також охорона об`єктів, що належать АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». Послуги охорони надаються персоналом охорони Субпідрядником, що мають відповідну освіту та відповідають вимогам, що ставляться Підрядником, викладеним у Додатку № 2 до цього Договору. Строк дії вказаного Договору – з 28.12.2019 по 31.03.2020, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання.
Проте, на підтвердження виконання цього Договору позивач надав акт здачі-приймання робіт, які датовані 31.08.2020, тобто за період, коли договір вже втратив чинність. Додаткові договори про продовження дії основного договору позивач суду не надав.
Наявні у матеріалах справи документи свідчать лише про документальне оформлення на адресу позивача факту надання послуг за серпень 2020 року з охорони його контрагентом, який не володів необхідними ресурсами (основних засобів, достатньої кількості працівників), які економічно необхідні були для виконання такої діяльності.
Між позивачем і ТОВ «БУЛАТ-ЗАХІД» 27.12.2019 було укладено договір № 02/12-19 про надання послуг охорони, згідно з пунктами 1.3 і 1.4 якого предметом його є надання послуг з охорони об`єктів, що належать АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». Послуги охорони надаються персоналом охорони Субпідрядника, що мають відповідну освіту та відповідають вимогам, що ставляться Підрядником, викладеним у Додатку № 2 до цього Договору.
Цей договір було укладено на виконання договору надання послуг від 27.12.2019 № 12/19, укладеного між позивачем і АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», який позивач ні контролюючому органу, ні суду не надав. 
Також у матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи щодо допуску служби хорони до об`єктів АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ».
За таких обставин, суд прийшов до висновку, про обґрунтованість висновку контролюючого органу про відсутність необхідних умов для відповідної господарської діяльності.
Тому відповідач правомірно зменшим позивачу розмір бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2020 року на 861437 грн і збільшив суму грошового зобов`язання з ПДВ за основним платежем на 997223 гривні.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно з пунктами 123.1-123.3 статті 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, –
тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
123.2. Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, –
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів, –
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до ППР від 11.02.2021 № 00113090704 (форма «Р») до позивача було застосовано фінансові (штрафні) санкції відповідно до пункту 123.2 статті 123 ПК України за результатами перевірки податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року.
Тому відповідач правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 25 відсотків визначеного податкового зобов`язання за жовтень 2020 року на 249306 грн (?997223 х 25 % = ?249306).
Відтак оскаржувані ППР є правомірними.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ХАРЛАНД» до Головного управління ДПС у м. Києві відмовити повністю.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
5. Учасники справи:
позивач: ТОВАРИСТВО З ОБЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ХАРЛАНД» (вул. Черняховського, 16/30, офіс 7, м. Київ, 03190; код ЄДРПОУ 40025209);
відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ 43141267).
6. Повний текст рішення суду складений 11.03.2026.

Суддя В.Г.Ярощук