Єдиний унікальний номер 341/2157/24 
Номер провадження 2-о/341/26/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді – Васильцової Г.А.
присяжних – Оніщук Н.Б., Палагнюк М.М.
за участю секретаря – Габлей А.В.
представника заявника – адвоката Дзундзи О.П.
представника ОСОБА_1 – Шидзінського І.В., який приймає участь в судовому засіданні в режимі відео конференції за допомогою системи «EasyCon»
представника заінтересованої особи – Гречух О.І.
розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за заявою представника заявника  ОСОБА_2 – адвоката Дзундзи Ольги Петрівни про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи: Опікунська рада при виконавчому комітеті Галицької міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , 

В С Т А Н О В И В:
Представник заявника – адвокат Давидович О.П. звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з заявою в якій просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним; призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є вітчимом ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що його вітчим є особою з інвалідністю ІІ групи довічно. Відповідно до висновку ЛКК № 127, у зв`язку з розладом психіки ОСОБА_1 має обмеження у самообслуговуванні, орієнтації, спілкуванні та здатності контролювати свою поведінку. ОСОБА_2 вказує, що з 01 червня 2024 року він здійснює догляд за вітчимом, оскільки інші родичі, які б могли здійснювати догляд та опіку за ОСОБА_1 не мають можливості: дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_3 перенесла операцію в серпні 2024 року та за станом здоров`я не може піклуватися про чоловіка, а двоє дітей в сім`ї є неповнолітніми. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_2 змушений звернутися до суду із заявою про визнання ОСОБА_1 недієздатним, та призначення його опікуном над ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Галицького районного суду Куценко О.М. від 28 жовтня 2024 року було відкрито провадження по справі та залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Галицького районного суду Куценко О.М. від 19 грудня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою судді Галицького районного суду ОСОБА_4 від 22 січня 2025 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.
13 лютого 2025 року через електронну пошту суду надійшли письмові пояснення від представника заінтересованої особи – Військової части НОМЕР_1 . В своїх поясненнях, представник зазначає, що призначення ОСОБА_2 , який проходить військову службу за мобілізацією у частині НОМЕР_1 , опікуном недієздатної особи, є недоцільним, оскільки без звільнення з військової служби він не матиме можливості повноцінно виконувати обов`язки опікуна. Крім того, представник вказує, що звільнення військового під час повномасштабної війни несе загрозу зменшення здатності війська виконувати бойові задачі. На думку військової частини, користь від таких дій для окремих представників суспільства в порівнянні із загрозами для держави, неспіврозмірні. У зв`язку із викладеним, просять у разі визнання ОСОБА_1 недієздатним відмовити ОСОБА_2 у встановленні опіки та призначення його опікуном ОСОБА_1 . 
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2025 року у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Куценко О.М. на підставі розпорядження керівника апарату Галицького районного суду № 01-16/28 від 09 червня 2025 року, справу передано судді Васильцовій Г.А., прийнято до провадження.
Ухвалою суду від 07 січня 2026 року провадження по справі було поновлено, оскільки на адресу суду з Івано-Франківської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 435/2025.
28 січня 2026 року на електронну адресу суду надійшло рішення Виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області від 27.02.2025 року № 26, про затвердження висновків опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради та внесення подання Галицькому районному суду Івано-Франківської області.
В судовому засіданні 29.01.2026 року заявник – ОСОБА_2 підтримав свою заяву та пояснив, що на даний час проходить військову службу, проте може звільнитися зі служби, щоб бути поруч із родиною, та здійснювати догляд за вітчимом. Після досягнення іншими маминими дітьми повноліття має намір повернутися до служби.
В судовому засідання представник заявника – адвокат Дзунзда О.П. підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити заяву про визнання недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном над ОСОБА_1 – заявника, ОСОБА_2 . Також представник зазначила, що заявник здійснював догляд за вітчимом ще до своєї мобілізації. Дружина ОСОБА_1 перенесла операцію та за станом здоров`я не може справитись з кремезним і великим чоловіком. До мобілізації ОСОБА_2 допомагав матері і захищав її та дітей, однак після мобілізації сина їй стало складно самостійно доглядати за чоловіком.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 – адвокат Шидзінський І.В. в судовому засіданні пояснив, що спілкувався із ОСОБА_1 та його дружиною, не заперечую щодо задоволення заяви та визнання недієздатним ОСОБА_1 , а також призначення опікуном заявника над ОСОБА_1 .
В судовому засіданні заінтересована особа – ОСОБА_3 підтримала заяву повністю та пояснила, що їй важко самостійно здійснювати догляд за чоловіком. Чоловік бушує, в будинку також проживають малі діти, які бояться батька через його дії. Захворіла через стрес, страждає на мігрені та має інші проблеми зі здоров`ям. Раніше тільки син міг її захистити, оскільки він стримував вітчима. Спить з закритими дверима, так як чоловік ходить з гострими предметами по будинку. Останній раз ОСОБА_1 проходив лікування восени. Призначені ліки викидає. Не миється, не бриється, не пам`ятає чи приймав їжу.
Протокольною ухвалою суду від 29 січня 2026 року судове засідання відкладено з метою забезпечення явки в судове засідання ОСОБА_1 – особи, щодо якої розглядається питання про визнання його недієздатним, а також представника органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Галицької міської ради Івано-Франківської області.
В судове засідання призначене на 17.02.2026 року на 11-00 годину заявник не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки.
В судовому засіданні 17.02.2026 року представник заявника – адвокат Дзунзда О.П. підтримала заяву повністю та пояснила, що заявник є членом сім`ї ОСОБА_1 в розумінні ст. 3 Сімейного Кодексу України. Крім того, зазначила, що мати заявника – ОСОБА_3 не має можливості бути опікуном свого чоловіка за станом здоров`я, а інші діти є неповнолітніми.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 – адвокат Шидзінський І.В. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. 
В судовому засіданні заінтересована особа – ОСОБА_3 підтримала позицію представника заявника - адвоката Дзунзди О.П.
Представник органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Галицької міської ради Івано-Франківської області – Гречух О.І. у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_2 .
Представник заінтересованої особи – Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявні письмові пояснення, відповідно до яких представник просить у разі визнання ОСОБА_1 недієздатним відмовити ОСОБА_2 у встановленні опіки та призначення його опікуном. Крім того, просять справу розглядати без участі представника Військової частини.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі "Штукатуров проти Росії" (заява № 44009/05) вказав, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В судовому засіданні 17 лютого 2026 року ОСОБА_1 , стосовно якого розглядається питання про визнання його недієздатним, пояснив, що йому відомі підстави та причини виклику в судове засідання. Погоджується, щоб його опікуном був ОСОБА_2 ОСОБА_5 , сприймає як сина, а він для нього батько.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що підставою для звернення заявника із заявою до суду, став стан здоров`я його вітчима ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батьками заявника є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (заінтересована особа у справі), яка 02 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 /а.с. 7, 8/.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 29 листопада 2023 року /а.с.9/.
Згідно копії висновку лікарсько-консультативної комісії медичного закладу І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області від 05.06.2024 року № 127, ОСОБА_1 обмежений у самообслуговуванні, обмежений у здатності до орієнтації, обмежений у здатності до спілкування, обмежений у здатності контролювати свою поведінку /а.с. 10/; 
Відповідно витягу з реєстру територіальної громади Галицької територіальної громади від 31.05.2024 року, місце проживання ОСОБА_2 з 08.10.2009 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.17/.
За цією ж адресою з 13.03.2006 року зареєстроване місце проживання заінтересованої особи ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого адміністратором ЦНАП 20.10.2023 року /а.с.16/.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов складеного Виконавчим комітетом Галицької міської ради Івано-Франківської області у 2024 році /а.с.12/., ОСОБА_2 проживає разом з вітчимом ОСОБА_1 , 1968 р.н., інвалідом ІІ групи за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 здійснює догляд і опікується вітчимом, оскільки матір, ОСОБА_3 , перенесла операцію 16.08.2024 року, не може піклуватися про чоловіка ОСОБА_1 , також у сім`ї ще є неповнолітні діти.
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації (відділення № 2) від 11 липня 2024 року № 422, ОСОБА_2 звертався із заявою про призначення допомоги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 /а.с.11./
Крім того, в матеріалах справи наявний висновок ЛКК КНП «Галицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Галицької міської ради від 17.07.2024 року № 23, згідно якого ОСОБА_3 встановлено діагноз: вузловата фібріома матки з ускладненим перебігом. Хронічний двобійний аднексит в стадії ремісії. Анемія? Саркома м`яких тканин нижньої третини правого стегна? /а.с.13/.
Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 435/2025 від 27.11.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом – параноїдною шизофренією, що згідно МКХ-10 F20.0. Внаслідок чого, він не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними /а.с.121-125/.
Згідно подання затвердженого рішенням виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області від 27 лютого 2025 року № 26, ОСОБА_1 є вітчимом ОСОБА_2 . Згідно висновку ЛКК, виданого поліклінічним відділенням КНП «Галицька лікарня» ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок психічного захворювання, встановленого 29.11.2023 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 проживає разом з вітчимом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Мама ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 також хворіє, 16.08.2024 року оперована, на її утримані двоє неповнолітніх дітей. Інших осіб, які б могли б опікуватися ОСОБА_1 більше немає. Таким чином опікунська рада при виконавчому комітеті Галицької міської ради вважає, що ОСОБА_2 може бути призначений опікуном вітчима ОСОБА_1 , у разі визнання його судом недієздатним /а.с. 143-146/.
Статтею 296 ЦПК України визначено коло осіб, які можуть бути заявниками зокрема у справах щодо визнання фізичної особи недієздатною.
Відповідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. 
Верховний Суд в своїй постанові від 25 грудня 2024 року у справі № 209/2893/22, зазначив, що першочерговим у цій категорії справ є з`ясування судом наявності правосуб`єктності заявника, а саме, чи належить він до певної групи осіб, які мають право на подання заяви про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення їй опікуна. 
Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні відносини між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.
Близькі родичі - фізичні особи, природний зв`язок між якими ґрунтується на походженні один від одного або від спільних предків. Близькими родичами є чоловік/дружина, батьки, діти, рідні брати і сестри.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Таким чином, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є родичами/близькими родичами.
Доводи представника заявника – адвоката Дзундзи О.П. про те, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 суд відхиляє з огляду на наступне.
За матеріалами справи місце реєстрації заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 . Заявник, перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації (відділення № 2) з метою отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за ОСОБА_1 .
Разом з тим, спільне проживання та реєстрація місця проживання за однією адресою самі по собі не є достатніми підставами для визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 членами однієї сім`ї.
Так само, і перебування ОСОБА_2 на обліку в управлінні соціального захисту населення не підтверджує реальність сімейних відносин із ОСОБА_1 . Зазначена обставина лише свідчить про факт звернення до відповідного органу з метою отримання соціальної допомоги. 
Крім того, отримувати соціальну допомогу може будь-яка дієздатна особа, яка проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду.
Акт обстеження житлово-побутових умов складений Галицькою міською радою Івано-Франківською області в 2024 році, також не може бути прийнятий судом до уваги як належний доказ, оскільки його зміст не підтверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є членами однієї сім`ї, ведуть спільний бюджет, спільне господарство та мають взаємні зобов`язання один перед одним.
Також на переконання суду, висновок ЛКК КНП «Галицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Галицької міської ради, складений щодо ОСОБА_3 , не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, оскільки даний висновок датований 2024 роком та не містить чітко встановленого медичного діагнозу, при цьому формулювання діагнозу викладене із використанням знаків питання, що свідчить про його попередній, орієнтовний та непідтверджений характер.
Будь-яких інших доказів, що ОСОБА_3 відмовилась, чи не має змоги за станом здоров`я чи з інших поважних причин здійснювати догляд над своїм чоловіком ОСОБА_1 , суду не надано.
Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_2 відповідає критеріям віднесення його до кола членів сім`ї ОСОБА_1 . Зокрема, відсутні будь-які підтвердження ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету чи спільних витрат, спільного харчування, придбання майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт. Не містять матеріали справи також підтверджень надання взаємної допомоги, існування усних чи письмових домовленостей стосовно порядку користування житловим приміщенням, а також інших об`єктивних даних, які б свідчили про наявність реальних та сталих сімейних відносин між заявником та ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він є членом сім`ї особи, яку просить визнати недієздатною, а отже не довів, що є суб`єктом у розумінні частини третьої статті 296 ЦК України, який має право на звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною.
Цивільне процесуальне законодавство визначає коло осіб, які вправі звернутися до суду із заявою про визнання недієздатності фізичної особи. Перелік цих осіб є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 .
Оскільки, заявлені вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном заявника є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, а тому також не підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 110, 247, 263- 265 ЦПК України,  ст.ст. 39, 60 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні заяви представника заявника  ОСОБА_2 – адвоката Дзундзи Ольги Петрівни про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи: Опікунська рада при виконавчому комітеті Галицької міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги. 

Дата складення рішення суду 20 лютого 2026 року.

  Суддя	Ганна ВАСИЛЬЦОВА	

Присяжні: Мар`яна ПАЛАГНЮК

Наталія ОНІЩУК