Справа №: 452/1007/26
Провадження № 3/452/510/2026

П О С Т А Н О В А
Іменем України

03 квітня 2026 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом, складеним інспектором СРПП ВП № 1, Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Винницьким М.М., 12.03.2026 року о 22 год. 30 хв. в
с. Бережниця, по вул. Центральній, Самбірського району Львівської області, водій
 ОСОБА_1 керував т/з марки «Део - Ланос» р.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовився, чим порушив
п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Зазначені дії  ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та пояснив, що 12.03.2026 року приблизно о 22 год. 30 хв. в с. Бережниця Самбірського району Львівської області керував автомобілем марки «Део - Ланос» р.н.з. НОМЕР_2 , який без причини зупинили працівники поліції. Вимогу поліцейських надати документи для перевірки - водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль, він виконав без заперечень. Після цього працівники поліції заявили, що з його автомобіля чути запах алкоголю, і запропонували пройти тест за допомогою алкотестера Драгер. Він фактично відмовився від проходження тесту на місці зупинки, але був готовий їхати в лікарню, однак працівники поліції не пропонували їхати у найближчий медичний заклад і направлення на огляд в лікарню йому не виписували та не вручали, він з ним не ознайомлювався. Навпаки, поліцейським йому було запропоновано самостійно звернутися до лікаря, оскільки він має на це право. Після цього, поліцейськими було складено на нього адміністративний протокол. При цьому, працівники поліції не роз`яснювали йому права, чим порушили його право на захист. Він самостійно поїхав до найближчого медичного закладу Самбірської ЦЛ, де лікар провів його освідчення, та надав висновок, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Час огляду в лікарні 00 год. 20 хв. 13.06.2026 року. Просив справу закрити у зв`язку з відсутністю як події так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в справі письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано наступні докази: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613476 від 12.03.2026;
- рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Мирослава Винницького від 03.03.2026 р.;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів – Drager Alcotest (без зазначення номера) без дати його складання, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2026 о 22 год. 50 хв., яким зафіксовано відмову
 ОСОБА_1 від проходження огляду в КНП СМР Старосамбірська РЛ; 
- DVD-R диск з відеозаписом (8 відеофайлів), на якому відображено зафіксовані обставини справи.
Відповідно до ч.1 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Даний перелік підстав є вичерпним.
Згідно ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Таким чином, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, в подальшому, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння. 
При цьому суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. 
Рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Винницького М.М від 03.03.2026, як доказ, що т/з марки «Део-Ланос» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 маневрував по проїжджій частині дороги і водієм ОСОБА_1 було порушено Правила дорожнього руху України, який би надав право поліцейському у відповідності із ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому до уваги не приймається.
Крім того, із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з боді-камер працівників поліції, наявних на DVD-R диску відомо, що т/з марки «Део-Ланос» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 12.03.2026 о 22.31 хв., про причину зупинки поліцейські водія не повідомляли і мова про неї взагалі не йшла. 
Також вказані відеозаписи з боді-камер працівників поліції не містять підтвердження «маневрування т/з марки «Део-Ланос» р.н.з. НОМЕР_2 по проїжджій частині дороги» про яке йде мова в рапорті інспектора СРПП ВП № 1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Мирослава Винницького від 03.03.2026 р., як причини зупинки даного транспортного засобу. 
За таких обставин вважаю, що всі наступні вимоги працівників поліції водій  ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.
Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.
Отже, зупинивши безпідставно автомобіль марки «Део-Ланос» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , не задокументувавши факт порушення ним ПДР, яке слугувало підставою для зупинки автомобіля, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню, чи перебуває водій в стані алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина підтверджена відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, на цьому етапі водій ще не вважається винним. Далі законодавець надав право водію пройти ще один незалежний огляд.
А саме, згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п.п.7,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.
Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.
І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.
Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були. Зокрема, на 22 год. 50 хв. 12.03.2026 відеозапис з боді-камер працівників поліції (відеофайли clip-0-1.mp4, clip-1.mp4, clip-1-1.mp4), інформація про виготовлення працівником поліції письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я та вручення ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу в КНП СМР «Старосамбірська РЛ», з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2026 о 17 год. 50 хв. - відсутня, як і взагалі відсутня на оглянутих в суді відеозаписах наявних на DVD-R диску, долученому до матеріалів справи. 
Крім того, із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2026 о 17 год. 50 хв. вбачається, що працівником поліції водій ОСОБА_1 направлявся в КНП СМР «Старосамбірська РЛ». Дані дії працівника поліції грубо порушують вимоги п.7 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки КНП СМР «Старосамбірська РЛ» (20,7 км від місця зупинки транспортного засобу в с. Чуква Самбірського району Львівської області) в даному випадку не був найближчим закладом охорони здоров`я якому надано право на проведення огляду особи на стан сп`яніння відповідно до ст. 266 КУпАП, а таким найближчим закладом охорони здоров`я було КНП СМР Самбірська ЦЛ (7,2 км від місця зупинки транспортного засобу в с. Чуква Самбірського району Львівської області).
Також із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з боді-камер працівників поліції, наявних на DVD-R диску відомо, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (лікарні), про що неодноразово наголошував працівникам поліції, однак дана позиція водія працівниками поліції, в порушення вимог ст.266 КУпАП, була проігнорована, а, навпаки, було запропоновано «самостійно звернутися до лікаря». 
Будучи незгідним з такою незаконною позицією поліцейських, ОСОБА_1 , до спливу двох годин з моменту зупинки транспортного засобу поліцейськими, самостійно звернувся в КНП СМР «Самбірська ЦЛ», де йому було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння. У відповідності до наданого ОСОБА_1 до суду висновку КНП СМР Самбірська ЦР №105 від 13.03.2026 о 00 год. 20 хв., у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Відповідно з п.11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01.12.2025 року за №1496/27941, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Однак, працівниками поліції, при складенні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, тобто було порушене право особи на захист.
За таких обставин вважаю, що пояснення ОСОБА_1 , які він дав безпосередньо в судовому засіданні, знайшли своє підтвердження, а тому приймаються до уваги.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284, 287 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя