Справа №442/6888/25 
Провадження №2-о/442/48/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Павлів З.С.,
 
присяжних: Бернадовича В.А., Нелюбіна В.А.,
 
з участю секретаря судових засідань Федишина Б.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, 
встановив:
09.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його її опікуном. 
В обгрунтування заяви посилається на те, що він є онуком ОСОБА_2 , яка проживає без реєстрації спільно з ним та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона, в силу свого похилого віку, а також фізичного та психічного здоров`я потребує постійного догляду та контролю. Протягом багатьох років ОСОБА_2 вела досить активний спосіб життя, рідко скаржилась на своє здоров`я, а погане самопочуття та скачки артеріального тиску пояснювала магнітними бурями, поганим сном, фізичною втомою або просто старістю. 
Орієнтовно в 2020 році описані вище симптоми стали повторюватись все частіше і проходили значно складніше, ніж до того. 24.07.2020 після довгих вмовлянь, ОСОБА_2 все ж було оглянуто сімейним лікарем та діагностовано у неї ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, тахистолічну форму миготливої аритмії та серцеву недостатність ІІ А ст., а також гіпертонічну хворобу ІІ стадії 2 ступеня, кардіо-васкулярний ризик 4 ступеня, що підтверджується випискою з медичної картки ОСОБА_2 . Не зважаючи на прийом призначеного лікування, його баба досить часто скаржилась на сильні головні болі, стискаючись біль у серці, задишку та пришвидлене серцебиття і, враховуючи досить високий ризик серцево-судинних заховрювань, ними було прийнято рішення про необхідність проживання ОСОБА_2 з ним, оскільки його матір, яка сама є інвалідом 3 групи загального захворювання, не мала можливості забезпечити їй належного догляду та допомоги. 
Протягом всього часу, коли бабуся жила спільно з ним, він ретельно слідкував за тим, чи дотримувалась вона призначеного лікування, проте, не зважаючи на чітке виконання рекомендації лікаря та зміну способу життя, стан здоров`я ОСОБА_2 не ставав кращим. Натомість він став помічати його погіршення – до уже звичних скачків артеріального тиску, задишки, тахікардії та болів в області серця додались регулярні скарги на сильні головні болі, шум у вухах, часті запаморочення. 
Значних змін зазнав і її психічний стан, ОСОБА_3 стала часто забувати побутові речі, плуталася у часі і подіях. Близько шусти місяців тому він помітив різке погіршення саме психологічного стану своєї баби, вона почала різко змінюватись у поведінці – вона ставала розгубленою, безпомічною, не завжди розуміла де знаходиться, втрачала орієнтацію у часі та просторі. Внаслідок описаного, вона практично повністю відмовилась від побутових справ, неохоче обслуговувала себе, відмовлялась від спілкування з рідними та практично весь час проводила сидячи в себе в кімнаті. Такі зміни дуже його налякали, тому, за рекомендацію сімейного лікаря, ОСОБА_4 було проведено дослідження головного мозку за допомогою магнітно-резонансного томографа. Із протоколу магнітно-резонансної томографії від 24.07.2025 вбачається, що у неї діагностовано церебральну мікроангіопатію, а також атрофічні зміни кори головного мозку. Після обстеження психіатром КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР ОСОБА_2 було встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (церебросклероз, атрофічні зміни) з вираженими емоційно-вольовими розладами, вираженим когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією, що підтверджується висновком лікаря спеціаліста від 28.08.2025 року №203. 
Внаслідок описаного вище стану здоров?я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами ОСОБА_2 є недієздатною, має обмеження життєдіяльності, позбавлена здатності самостійно пересуватися, орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку, обслуговувати себе на побутовому рівні, вона не може повної мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування, а й постійної сторонньої допомоги та контролю, які я, як її син, зобов`язаний забезпечувати. 
У зв?язку із тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, вона не може самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, що ставить під загрозу її життя та здоров?я, а також реалізацію її охоронюваних законом прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 10.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 30.09.2025.
30.09.2025 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Львів вул.Кульпарківська 95), провадження у справі зупинено.
На підставі ухвали суду від 18.12.2025 провадження в справі відновлено, призначено розгляд справи на 02.01.2026. 
Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просить таку задоволити. Додатково в обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що його бабуся є фактично лежачою і тільки він може здійснювати фізично її догляд, оскільки його мама є інвалідом ІІІ групи і має варикозне розширення вен. 
Представник ОСОБА_2 адвокат Партика О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що її довірителька станом на сьогодні крім заявника, фактично не впізнає, навіть свою доньку. Дійсно лише заявник може фізичної ї доглядати. Між ними є теплі, довірливі стосунки, а тому просить суд призначити саме його опікуном ОСОБА_2 . 
Також в судовому засіданні в режимі відеозв`язку була присутня ОСОБА_2 , оскільки її фізичний та психічний стан здоров`я не дозволяє взяти безпосередню участь в судовому засіданні. 
Представник Органу опіки та піклування Л.Білоган в судовому засіданні подала до суд заяву про розгляд справи у її відсутності, з приводу рішення – покладається на думку суду. Разом з тим, надала через канцелярію в розпорядження суду висновок Органу опіки та піклування, затв. рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області з долученими матеріалами, які стали підставою для прийняття такого висновку. 
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_1 . 
ОСОБА_2 є пенсіонером, що стверджується посвідченням серія НОМЕР_1 .
З Витягу з реєстру територіальної громади №2025/010102160 від 24.07.2025 убачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дане стверджується й довідкою ОСББ «Беркут» від 24.04.2025 №524. 
У Акті ОСББ «Беркут» №523 встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
З представленої суду медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 хворіє. 
У відповідності до Висновку судово-психіатричного експерта №2148 від 12.12.2025 ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у формі судинної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Відповідно до ч.1ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.
Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над нею слід встановити опіку.
Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.
Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за №387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок кореспондується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23).
Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи №545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №496/4271/16-а (провадження №11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , вони разом проживають, він опікується та дбає про бабусю.
Крім цього, оскільки заявник ОСОБА_1 , просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , тобто надав на те свою передбачену у ст.63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено.
Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 17.02.2026 №43 затверджено подання опікунської ради при виконкомі Дрогобицької міської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном бабусі ОСОБА_2 . 
З вказаного вище подання вбачається, що опікунською радою при виконкомі Дрогобицької міської ради при визначені доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном бабці ОСОБА_5 враховано те, що своє бажання ОСОБА_1 , пояснює тим, що його бабуся ОСОБА_2 внаслідок вікових змін та відповідно висновку судово-психіатричного експерта №2148 від 12.12.2025 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Обмежена в самообслуговуванні. Проживають разом. Інших близьких родичів, які б виявили бажання бути опікунами немає, а він має налагоджений з нею психологічний контакт та приязні відносини. Матеріально-побутові умови проживання середнього рівня. Відповідно до висновку про стан здоров?я - здоровий, спиртні напої або наркотичні засоби не вживає, на обліку у неврологічному або наркотичному диспансері не перебуває - може бути опікуном. Виходячи із наведеного вище, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , враховуючи родинні відносини та особисті стосунки між ними, бажання заявника виконувати обов?язки опікуна, опікунська рада при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання  ОСОБА_2  недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки та, з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та в такому обґрунтовано, що призначення ОСОБА_1 опікуном  ОСОБА_2 відповідатиме якнайкращими інтересами останньої.
При цьому, суд враховує те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склались теплі, довірливі відносини, він протягом тривалого часу доглядає бабусі, а також те, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном  ОСОБА_2  немає.
За замістом ч.2 ст.299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави. 
Керуючись ст.ст.305-309 ЦПК України, ст.ст.22-23 СК України, - 
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задоволити. 
Визнати  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – недієздатною. 
Встановити опіку над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.

Присяжні: Бернадович В.А.

Нелюбін В.А