ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 р. 	Справа № 520/28284/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 (суддя Спірідонов М.О.; м. Харків) по справі № 520/28284/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі № 520/28284/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі. 
Скасовано рішення № 752/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.09.2024 року № 963240109009 щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.03.2024 року, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №2-р(ІІ)/2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 20.03.2024 року, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №2-р(ІІ)/2024, ОСОБА_2 перерахунок державної пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та виплатити недоплачені з 20.03.2024 року суми державної пенсії по інвалідності. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 по справі № 520/28284/24 - скасовано в частині задоволення позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 20.03.2024 року, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №2-р(ІІ)/2024, ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та виплатити недоплачені з 20.03.2024 року суми державної пенсії по інвалідності.
Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 20.03.2024 року, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №2-р(ІІ)/2024, ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 20.03.2024 року виплату ОСОБА_1 перерахованої державної пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 по справі № 520/28284/24 залишено без змін.
Рішення суду у справі № 520/28284/24 набрало законної сили 07.04.2025.
22.10.2025 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача в якій він просив суд змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі № 520/28284/24 за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості по перерахованій пенсії, а саме: "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 заборгованість по перерахованій пенсії за період з 20.03.2024 року по 31.12.2024 на загальну суму 492160 грн. 42 коп. 
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, зокрема, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі № 520/28284/24 не було виконано в повному обсязі, оскільки за період з 20.03.2024 року по 31.12.2024 року лише нараховано різницю в пенсії у розмірі 492160,42 грн., однак вказана сума відповідачем не виплачена. 
Ухвалою від 23 жовтня 2025 року Харківський окружний адміністративний суд залишив без задоволення заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 14.10.2024 року по справі № 520/28284/24. 
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача суд першої виходив з того, що положення статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.
За висновком суду, заявником в обґрунтування вимог про зміну способу виконання рішення по даній справі жодних обставин, які б ускладнювали виконання рішення, не наведено, а суд, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України не вбачає існування у спірних правовідносинах перелічених у нормі процесуального закону підстав для зміни способу виконання судового рішення.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 у справі № 520/31260/24 та ухвалити постанову, якою змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 520/31260/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_3 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 520/31260/24 грошову суму у розмірі 39396,01 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Зазначає про не врахування судом першої інстанції того, що ч. 3 ст. 378 КАС України доповнено абзацом 2 згідно із Законом № 4094-ІХ від 21.11.2024, відповідно до якого невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження”, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Статтею 7 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження” з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024).
Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Колегія суддів враховує, що справа, яка переглядається, є справою з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.
Суд першої інстанції встановив, що рішення суду від 14.10.2024 року по справі №520/28284/24 відповідачем частково виконано. На виконання рішення проведено перерахунок пенсії за період з 20.03.2024 року по 31.12.2024 року та нараховано різницю в пенсії у розмірі 492160,42 грн. 
Разом з тим, ГУПФУ в Харківській області подало до Другого апеляційного адміністративного суду пояснення щодо виконання рішення суду, в яких відповідач зазначив, що на виконання рішення у справі №520/20583/24 здійснено перерахунок пенсії з 20.03.2024 без застосування максимального розміру пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, нарахована заборгованість. Отже, за рішенням суду у справі № 520/28284/24, яке набрало законної сили 07.04.2025, тобто пізніше, ніж набрало законної сили рішення у справі №520/20583/24, заборгованість відсутня, оскільки за один і той самий період двічі не може бути нарахована заборгованість.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 витребувано у ГУПФУ в Харківській області докази, що підтверджують здійснення перерахунку та фактичної виплати ОСОБА_1 з 20.03.2024 державної пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, на виконання судових рішень по справах № 520/28284/25 та № 520/20583/24 або докази, що підтверджують суму заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 , яка утворилася під час виконання ГУПФУ в Харківській області судового рішення по справі № 520/28284/24.
На виконання вимог ухвали суду ГУПФУ в Харківській області надало пояснення в яких зазначило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі № 520/28284/24 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 20.03.2024 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб які втратили працездатність. Доплата пенсії за період з 20.03.2024 по 28.02.2025 становить 513034,72 грн. В жовтні, листопаді 2025 виплачено по 187,35 гривень. В лютому 2026 виплачено 103,00 гривні. Станом на 23.02.2026 залишок боргу становить 512557,02 гривень. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав відповідні розрахунки та списки на зарахування пенсії на рахунок ОСОБА_1 ..
Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі № 520/28284/24, на теперішній час відповідачем не виконані в частині виплати на користь ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 20.03.2024 по 28.02.2025 у розмірі 512557,02 грн та позивачу не виплачено вказану суму.
При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_1 здійснювалось нарахування та виплата пенсії без обмеження максимальним розміром за вказаний період, за результатами виконання судового рішення у справі № 520/20583/24, відповідач суду не надав, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє відповідні посилання ГУПФУ в Харківській області. 
Таким чином, судове рішення по справі № 520/28284/24, яке набрало законної сили 07.04.2025, не виконується відповідачем в частині здійснення фактичної виплати заборгованості у розмірі 512557,02 грн значно більше ніж протягом двох місяців.
Колегія суддів наголошує, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Тобто, в будь-якому разі, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.
Колегія суддів вважає помилковими мотиви суду першої інстанції, покладені в основу відмови у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, оскільки положеннями абзацу 2 частини 3 статті 378 КАС України в редакції Закону № 4094-IX чітко перебачено, що невиконання судового рішення у справах про пенсійні виплати протягом двох місяців є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що з моменту набрання судовим рішенням у цій справі законної сили минуло більше двох місяців, однак фактичну виплату заборгованості здійснено не було, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі шляхом стягнення з ГУ ПФУ відповідних виплат, що зумовлює ухвалення нового судового рішення про задоволення вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі № 520/28284/24. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 по справі № 520/28284/24 - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення - задовольнити.
Змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі № 520/28284/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості по перерахованій пенсії за період з 20.03.2024 по 28.02.2025 у розмірі 512557 (п`ятсот дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 02 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова