3/130/29/2026 
130/3764/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25.03.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Жмеринського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого - за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 520127 від 22 листопада 2025 року, складеного поліцейським ВП № 2 (м. Гнівань) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Чонговай П.І., 22 листопада 2025 року о 01-00 год в с. Демидівка про вул. Затишна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, мав хитку ходу, від проходження огляду нв стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгер та у найближчому лікувальному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських засобів.
Дії ОСОБА_1 автором протоколу кваліфіковано за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - повторне протягом року.
В судові засідання 18 грудня 2025 року, 25 лютого 2026 року та 25 березня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення йому судових повісток за дійсною адресою зареєстрованого місця проживання. Судові повістки, які йому направлялись, повернулась без вручення, з відміткою на довідці Укрпошти «адресат відсутній». 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку – суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Також ОСОБА_1 направлялись смс – повідомлення на повідомлений ним працівникам поліції номер телефону, однак відповідно до довідок про доставку SMS – «абонент тимчасово недоступний».
Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання згідно, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації нею права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В даному випадку проходжу до висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 поставив свій власний підпис; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння; довідкою, згідно з якою ОСОБА_1 протягом календарного року притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; копією постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2025 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; а також відеом, долученим до матеріалів справи, яке підтверджує викладені в протоколі обставини вчинення правопорушення. 
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю, оскільки він порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до частини другої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, повторно протягом року, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в межах санкції частини третьої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно з статтею 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Враховуючи встановлені обставини та досліджені судом докази, а також приймаючи до уваги, що згідно з частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, пом`якшуючі і обтяжуючі відповідальність обставини не враховуються, вважаю за доцільне накласти на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки згідно з копією довідки, автомобіль йому не належить, а належить ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, слід врахувати, що відповідно до частини другої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
В той же час, згідно з частиною третьою статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Як слідує з довідки інспектора САП ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 10 липня 2025 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області прийнято рішення у справі № 130/1611/25 про накладення штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Враховуючи вимоги статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя приходить до висновку накласти на ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, за відсутності відомостей про належність йому транспортного засобу.
В той же час, згідно із частиною третьою статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі, якщо особу, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Згідно із частиною другою статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Як слідує з матеріалів справи постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2025 року у справі № 130/1611/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили 22 липня 2025 року (дані з ЄДРСР).
Отже, при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2025 року у справі № 130/1611/25, яка становить 3 місяці 27 днів позбавлення права керування транспортними засобами до розміру стягнення, яке передбачене санкцією частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 3 роки позбавлення прав керування транспортним засобом, тобто загальний строк становить 3 роки, 3 місяці 27 днів.
Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись статтями 30, 130, 268, 280, 283, 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 27 днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ