ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/7534/25   Головуючий в 1 інст.Ходько В.М.
Провадження №33/807/198/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.6 ст.121, ч.ч.1,2 ст.126, КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року      місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю законного представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Мельникової Я.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою законного представника останнього – ОСОБА_2 на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 грн,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, щодо ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення про те, що він 04 серпня 2025 року о 21-37 годині, в м.Запоріжжя, по вул.Магара, біля буд.4, керував скутером Yamaha JOG55, без державного номерного знаку, який був не зареєстрований в Україні в установленому порядку, та без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п.2.1а, 2.1ґ, 30.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення,передбачені ч.ч.1,2 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_1 – адвокат Мельникова Я.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що складання протоколу стосовно  ОСОБА_1 (який є неповнолітнім) повинно відбуватися виключно в присутності законних представників, оскільки внаслідок свого віку неповнолітня особа не може в повній мірі захищати самостійно свої права.
Посилається на відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису події, сам запис складено з декількох частин та не зрозуміло, що відбувалося на місці розгляду справи. 
Зауважує, що працівники поліції здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 , працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 попрямувати до безпечного місця у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.
Вказує, що коли вона прибула на місце розгляду справи, протоколи вже були складені, дитина була розгублена, взагалі не розуміла, що йому робити, окрім повідомити мене про події, що відбувалися.
Складання адміністративного протоколу під час повітряної тривоги призводить до ігнорування заходів безпеки та ставить під загрозу здоров`я учасників процесу.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), не з`явився, його законний представник - ОСОБА_2 зазначила про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, підтвердила про можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , який знаходиться на навчанні, є студентом. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , але за участю його законного представника. 

Заслухавши аргументи законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.
Так, щодо ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення: 
- серії ЕПР1 №412617 від 04 серпня 2025 року, згідно з яким, 04 серпня 2025 року о 21:37 годині в м.Запоріжжя по вул.Магара,4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером Yamaha JOG55 Vin НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.
До вказаного протоколу додано: картку обліку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Соломонова Е., довідку інспектора ВАП УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Чаусової О. про відсутність у ОСОБА_1 повторності за ст.126 КУпАП та не отримання останнім посвідчення водія (не досяг 18 років), відеозапис події. 
- серії ЕПР1 №412591 від 04 серпня 2025 року, згідно з яким, 04 серпня 2025 року о 21:37 годині в м.Запоріжжя по вул.Магара,4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером Yamaha JOG55 Vin НОМЕР_1 , не зареєстрованим в Україні в установленому законодавством порядку, чим порушив п.30.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.
До вказаного протоколу додано: картку обліку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, копію рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Соломонова Е., відеозапис події. 
- серії ЕПР1 №412612 від 04 серпня 2025 року, згідно з яким, 04 серпня 2025 року о 21:37 годині в м.Запоріжжя по вул.Магара,4 водій ОСОБА_1 керував скутером Yamaha JOG55 Vin НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п.2.1ґ ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.
До вказаного протоколу додано: копію рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Соломонова Е., відеозапис події. 
Як зазначено в постанові суду, законний представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – його мати ОСОБА_2 , надала до суду клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку з порушенням порядку та процедури складання протоколів. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його законний представник, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просять провадження по справі закрити на підставах, викладених у клопотанні про закриття провадження.
В ході апеляційного розгляду справи законний представник ОСОБА_1 – адвокат Мельникова Я.В. підтримала апеляційну скаргу та навела доводи, які є аналогічними тим, що містяться в цій скарзі. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 – її син, він не працює, навчається на автослюсаря, отримує стипендію у розмірі 1200,00 грн, фактично знаходиться на її утриманні. Скутер, на якому він рухався, він і ремонтував, повертався на ньому додому за її вимогою, оскільки розпочалася повітряна тривога. Щодо ОСОБА_1 ще до її приїзду були складені адміністративні матеріали під час повітряної тривоги. 
З відеозапису убачається, що вона не зауважила на цьому, оскільки матеріали вже були складені. Також, законний представник зазначає, що відеозапис є змонтованим, на ньому не зафіксовано те, що працівники поліції їхали з іншого виклику, побачили ОСОБА_1 , якому запропонували повідомити, куди поділись інші, хто був ще, тоді пообіцяли, що поїде далі. 

Перевіряючи доводи законного представника ОСОБА_1 , наведені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Проте, суд першої інстанції не вирішив належним чином вищевказані питання. 
Перевіряючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до вимог ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто як на зазначений у протоколах час вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень так і на цей час він є неповнолітнім.
Порядок оформлення адміністративних матеріалів щодо неповнолітніх законодавством України про адміністративні правопорушення чітко не врегульований. 
В свою чергу, згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права (рішення «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо).
Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Частиною першою статті 270 КУпАП визначено, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Законні представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу (ч. 3 ст.270 КУпАП).
В оскаржуваній постанові суд, відхиляючи доводи законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 , вказав на те, що «…норми ст.270 КУпАП не містять імперативної заборони на складання протоколу без участі законного представника. Тим більше, ОСОБА_1 відмовився заслуховувати зачитуванні йому права працівником поліції та в подальшому скористатись ними, в тому числі залучити законного представника. Перед та під час складання протоколів не просив поліцейських почекати поки приїдуть його батьки, або що він взагалі їх викликав…».

Проте, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції не в повній мірі враховано вимоги ч.2 ст.33 Закону України "Про Національну поліцію", згідно з якими проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Викладене узгоджується з абз. 5 п. 17 Наказу МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376 "Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", згідно з яким проведення опитування малолітніх чи неповнолітніх осіб допускається тільки за участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Окрім того, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно з положеннями ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 
У Преамбулі до Декларації прав дитини зазначається, що неповнолітні, у зв`язку з їх фізичною і розумовою незрілістю, потребують спеціальної охорони і захисту, зокрема, належний правовий захист. 
Також, у цій Декларації ідеться про те, що дитина має за всіх обставин бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. 
Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
На думку суду апеляційної інстанції, при оформленні адміністративних матеріалів щодо неповнолітнього ОСОБА_1 вказаних вимог не дотримано.
Зокрема, згідно з наявним в матеріалах справи відеозаписом, усне опитування ОСОБА_1 працівниками поліції з приводу фактичних обставин справи, а також оформлення протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 здійснювались у відсутність його законних представників (одного з них) тощо, та не було вжито жодних заходів щодо їх залучення до вищевказаних процесуальних дій. Законні представники неповнолітнього прибули на місце події вже після складання протоколів про адміністративні правопорушення та їх підписання ОСОБА_1 .
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що права неповнолітнього ОСОБА_1 при оформленні вищевказаних адміністративних матеріалів належним чином забезпечені не були, на що обґрунтовано звертається увага в апеляційній скарзі його законного представника. Тому, на думку суду апеляційної інстанції, відомості з протоколів та доданих до них документів, не можуть слугувати допустимими та достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованих йому правопорушеннях.
В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.
На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».
Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив докази в справі на предмет їх допустимості та достатності, а лише перелічив досліджені докази в оскаржуваній постанові, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаних правопорушеннях є передчасними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити. 
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.121, ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП скасувати. 
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду     С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 333/7534/25