Справа № 736/2727/25 
№ провадження 2/738/177/2026 

Рішення
іменем  України
23 лютого 2026 року     місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
 
1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.
03 листопада 2025 року до Корюківського районного суду Чернігівської області через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, надійшла позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 05 січня 2026 року до Менського районного суду Чернігівської області за підсудністю з Корюківського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9909313 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, ОСОБА_1 наданий кредит у розмірі 7 015,00 грн із сплатою відсотків. 17 лютого 2025 року ТОВ «Макс кредит» уклав з ТОВ «Юніт Капітал» Договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 13 037,76 грн. Позивач, посилаючись на статті 512, 514, 525-526, 530, 610-611, 625, 1050, 1054 ЦК України, статті 4, 15, 84, 133-134, 137, 141, 175 ЦПК України, просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9909313 від 17 серпня 2024 року в розмірі 14 621,70 грн; судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив.
3.Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
Суд встановив, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9909313 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, ОСОБА_1 наданий кредит у розмірі 6 100,00 грн, строком на 360 днів – до 12 серпня 2025 року (п. 1.3 Договору); стандартна процентна ставка – 1,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.1 Договору); кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає 915,00 грн (п.1.6. Договору); денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставка з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% (п. 1.7.1. Договору). Також відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, яким визначені умови надання кредиту (арк. с. 17-18, 24-27).
Пунктом 2.8 Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту - 17 серпня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодовцем в сумі 6 100,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . 
Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, наданим ТОВ «Профітгад», 17 серпня 2024 року перераховані грошові кошти в сумі 6 100,00 грн на платіжну картку отримувача НОМЕР_1 (арк. с. 14-15). 
Згідно із повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 22 січня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260120/70048-БТ, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , 17 серпня 2024 року на карту № НОМЕР_2 зарахований переказ на суму 6 100,00 грн (арк. с. 89-91).
Згідно із детальним розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 станом на 17 лютого 2025 року має заборгованість перед ТОВ «Макс кредит» у сумі 14 621,70 грн, яка складається з 6 100,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7 606,70 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 915,00 грн сума заборгованості за нарахованими комісіями, 3 050,00 грн штрафні санкції (арк. с. 39).
17 лютого 2025 року ТОВ «Макс кредит» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 17022025-МК/Юніт Капітал. За умовами якого ТОВ «Макс кредит» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобовязався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором (арк. с. 41, 44-49). 
Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2025 року до договору факторингу № 17022025-МК/Юніт Капітал від 17 лютого 2015 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-9909313 від 17 серпня 2024 року в розмірі 14 621,70 грн, яка складається з 6 100,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7 606,70 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 915,00 грн сума заборгованості за нарахованими комісіями, 3 050,00 грн штрафні санкції (арк. с. 42-43).
Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором № 00-9909313 від 17 серпня 2024 року ОСОБА_1 , станом на 01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість у розмірі 17 621,70 грн, яка складається з 7 015,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 606,70 грн – прострочена сума заборгованості за процентами, 3 050,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (арк. с. 38).
Позивач у позовні заяві просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за договором кредитної № 00-9909313 від 17 серпня 2024 року станом на 01 жовтня 2025 року у сумі 14 621,70 грн.
Відповідач не подав докази, які б підтвердили виконання ним умов договору позики.
4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). 
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд встановив, що 17 серпня 2024 між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір кредитної лінії № 00-9909313 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом.
У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розміру і типу процентної ставки.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9909313 від 17 серпня 2024 року у розмірі 14 621,70 грн, яка складається з: 7 015,00 грн – заборгованості за кредитом, 7 606,70 грн – заборгованості за відсотками.
При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.
Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, до позовної заяви додані: Ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 2004304 від 10 вересня 2025 року; Акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року; Додаткову угоду № 257700868283 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року; Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, укладений між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Юніт капітал»; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-002 від 10 вересня 2025 року (арк. с. 8, 34-37).
З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до суду, 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 263 – 265 ЦПК Укpаїни, суд
ухвалив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 14 621,70 грн заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9909313 від 17 серпня 2024 року, яка складається з: 7 015,00 грн – заборгованості за кредитом, 7 606,70 грн – заборгованості за відсотками.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2 422,400 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та 7 000,00 витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження місто Київ, вулиця Рогнідинська, 4А офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43541163.
Відповідач:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя  О.Я. Парфененко