УХВАЛА 

23 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 727/9167/17
провадження № 51-2471зр19
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні заяви заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 про роз`яснення постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 15 січня 2026 року,
установила:
Указаною постановою змінено вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 3 листопада 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 28 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_5 , пом`якшено призначене у виді позбавлення волі покарання за: ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням ст. 69 КК - до 4 років 6 місяців, ч. 2 ст. 306 КК із застосуванням ст. 69 КК - до 5 років, ч. 3 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК - до 4 років 6 місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК визначено остаточне - позбавлення волі на строк 5 років; згідно зі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки й покладено на засудженого виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 цього Кодексу. У решті вказані судові рішення залишено без зміни. 
Представник органу пробації звернувся в порядку ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з аналогічними за змістом заявами, у котрих, зазначаючи про незрозумілість постанови Суду в частині обчислення іспитового строку, просить її роз`яснити.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши заяви, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК якщо ухвалене рішення незрозуміле, Суд його роз`яснює, не змінюючи змісту.
Як убачається з тексту постанови суду касаційної інстанції від 15 січня 2026 року, її оформлено відповідно до вимог ст. 442 згаданого Кодексу, це рішення викладено чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння точного змісту. 
Згідно зі ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи, уповноважені органи з питань пробації є органами виконання покарань. 
Відповідно до ст. 4 цього Кодексу підставою для виконання покарання є вирок суду, який набрав законної сили.
Отже, у цій справі виконанню підлягає саме вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 3 листопада 2023 року з урахуванням унесених до нього змін. Водночас роз`яснення щодо порядку виконання вироку не входить до сфери повноважень Суду.
До того ж за змістом заяв, у них ідеться не про роз`яснення суті прийнятого Судом рішення з метою викладення юридичних термінів у більш ясній і зрозумілій формі, а фактично про внесення до постанови нових відомостей шляхом надання консультації з питань, що належать до компетенції органів виконання покарань.
У силу ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За позицією Конституційного Суду України з цього випливає, що у випадку надходження запитів або звернень, зміст яких виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти їх (рішення від 5 березня 2003 року № 5-рп/2003).
З огляду на викладене немає підстав для роз`яснення згаданої постанови. Тому подані заяви не підлягають задоволенню. 
Керуючись статтями 380, 441 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити заступнику начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 у роз`ясненні постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 січня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3