номер провадження справи 4/173/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 Справа № 908/3245/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б), представник позивача адвокат Носова Поліна Ігорівна, (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 1)
до відповідача Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, ( АДРЕСА_1 ) 
про стягнення 72 634,50 грн.

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, ( АДРЕСА_1 ), представник позивача за зустрічним позовом адвокат Кравченко Олег Павлович, (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10-43)
до відповідача за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б), представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Носова Поліна Ігорівна, (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 1)
про стягнення 23 000,00 грн.

Суддя Зінченко Н.Г. 
при секретарі судового засідання Проценко І.Е.

За участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – Носова П.І., на підставі довіреності № б/н від 04.11.2025 (адвокат); 
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – Кравченко О.П., на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1278671 від 24.11.2025;

22.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 21.10.2025, (вх. № 3565/08-07/25 від 22.10.2025) Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, с. Запоріжжя про стягнення 72 634,50 грн. збитків, завданих ушкодженнями вантажу при здійсненні перевезення вантажу за договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2025 справу № 908/3245/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.11.2025 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3245/25 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/173/25, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
24.11.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області від Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 3884/08-07/25 від 25.11.2025) до Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» про стягнення 23 000,00 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги перевезення вантажу за договором-заявкою на перевезення від 18.08.22025 № 18/08/25.
Згідно Протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2025 зустрічну позовну заяву у справі № 908/3245/25 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.12.2025 зустрічну позовну заяву прийнято судом до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/3245/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.12.2025.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/3245/25 до 02.03.2026, підготовче засідання відкладалося на 26.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 закрито підготовче провадження у справі № 908/3245/25 та призначено справу до розгляду по суті на 03.03.2026.
В судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.03.2026, про що зазначено в протоколі судового засідання від 03.03.2026.
В судове засідання 23.03.2026 з`явилися представники сторін, фіксація судового процесу здійснювалася з використанням системи відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua. 
В судовому засіданні 23.03.2026 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.
Заявлені первісні позовні вимоги обґрунтовані посиланням на приписи ст., ст. 16, 526, 610, 611, 614, 920, 924, 925 ЦК України, норми Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363. Мотивуючи первісні вимоги позивач за первісним позовом зазначає, що на підставі разового договору-заявки на перевезення № 18/08/25 від 18.08.2025 ФОП Макушенко Вадим Антонович прийняв на себе зобов`язання здійснити перевезення наданого ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» в оренду згідно договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 вантажу. Згідно умов договору-заявки № 18/08/25 від 18.08.2025: пункт навантаження – Вишеньки, Бориспільський район, Київська область; вантажовідправник – ТОВ «ЄВРОБЕЙК» (код ЄДРПОУ 40505181); пункт розвантаження – м. Запоріжжя, вул. Українська, 96; вантажоотримувач - ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» (код ЄДРПОУ 05465672); вантаж – автоматична лінія FRITSCH MULTILINE для формовки та розкатування безкінченного тістового полотна, 2005 року виробництва та кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи, 2005 року виробництва; вартість вантажу – 177 000,00 Євро; перевізник – ФОП Макушенко В.А. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); водій – ОСОБА_1 ; транспортний засіб – автомобіль DAF д.р.н НОМЕР_2 , причіп BURG д.р.н. НОМЕР_3 ; вартість перевезення – 23 000,00 грн. з ПДВ. Як зазначає позивач за первісним позовом, завантаження обладнання в транспортний засіб Перевізника здійснено під контролем представника Перевізника – водія. При цьому, при прийманні/завантаженні обладнання до перевезення представником Перевізника – водія не виявлено недоліків вантажу, розбіжностей в документах тощо, вантаж прийнятий представником Перевізника до перевезення без будь-яких зауважень, в тому числі без зауважень в товарно-транспортних документах. 19.08.2025 по факту прибуття транспортного засобу на територію Вантажоотримувача (ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ») під час проведення розвантажувальних робіт, представниками позивача за первісним позовом виявлено пошкодження вантажу (конвеєрних стрічок та перемикачу), що утворились під час транспортування внаслідок неналежного кріплення вузлів ліній в автопричепі, про що комісією ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» (у складі: головного механіка Ніколаєнко В.В., головного енергетика Савінова С.І. та водія перевізника Нікішкіна Н.Є.) складено Акт огляду, від підпису якого водій відмовився. З метою дотримання умов договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 позивач за первісним позовом вимушений був провести відновлення пошкодженої частини вантажу (обладнання), а саме: здійснити заміну конвеєрної стрічки шляхом придбання її у ТОВ «КОНВЕЄРСЕРВІС». Відповідно до видаткової накладної від 05.09.2025 № РН-0000377 позивачем придбані стрічкі конвеєрні на загальну суму 56 937,00 грн., а відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 08.09.2025 № ОУ-000036 Виконавець (ТОВ «КОНВЕЄРСЕРВІС») виконав роботи з виїзду спеціаліста та здійснення зварювання стрічки на загальну суму 15 697,50 грн. Таким чином, фактично позивачем за первісним позовом понесені витрати на відновлення обладнання в розмірі 72 634,50 грн. Отже, у зв`язку із вказаними ушкодженнями вантажу, ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» понесені прямі (реальні) збитки в загальній сумі 72 634,50 грн., які підлягають відшкодуванню відповідачем за первісним позовом, оскільки в силу приписів ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Враховуючи викладене, позивач за первісним позовом просить суд первісний позов задовольнити повністю, а також покласти на відповідача за первісним позовом витрати зі сплати судового збору. 
Відповідачем за первісним позовом на підставі ст. 165 ГПК України подано суду Відзив на первісну позовну заяву (вх. № 23746/08-08/25 від 25.11.2025), в якому ФОП Макушенко Вадим Антонович проти первісного позову заперечив. Заперечуючи проти первісних вимог, відповідач за первісним позовом зазначив, що надані позивачем за первісним позовом документи, зокрема договір оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 та акт приймання передачі обладнання від 04.08.2025 не містять інформації про ступінь зносу цього обладнання, відомостей чи здійснювалася перевірка технічного стану обладнання на момент укладання договору. Так само, відсутня інформація про умови подальшого зберігання обладнання від моменту складання акту від 04.08.2025 до моменту його завантаження Перевізнику – 18.08.2025. Наведене, на думку відповідача за первісним позовом, свідчить, що позивачем не доведений факт належного стану спірного обладнання на момент його завантаження для здійснення перевезення за договором-заявкою № 15/05/25 від 18.08.2025. За умовами договору-заявки № 18/08/25 від 18.08.2025 до Перевізника висувалися наступні вимоги: мати достатню кількість ременів (15 шт.), транспортний засіб має бути технічно справним та чистим, без сторонніх запахів. Усі ці умови договору відповідачем за первісним позовом виконані належним чином. Так, необхідні для перевезення транспортні засоби – вантажний автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , та автопричіп, довжиною 12,40 метрів, д.н.з. НОМЕР_4 , які належать ФОП Макушенко В.А., так само, як і 15 ременів стандартних (для кріплення вантажу), було представлено на місці завантаження у встановлений день – 18.08.2025, у належному технічному стані, та у відповідності до санітарних норм. Після завантаження водію надана ТТН № 18 від 18.08.2025. Перевезення до пункту розвантаження здійснено без простою – 19.08.2025. Будь-яких інших умов та зобов`язань, зокрема, про надання послуг з транспортного експедирування, вантаження і розвантаження вантажів, участі водія у вантаженні або розвантаженні обладнання договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 на ФОП Макушенко В.А. не покладено. У зв`язку із цим, відповідач за первісним позовом вважає безпідставним твердження ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», що завантаження обладнання в транспортний засіб Перевізника здійснено під контролем представника Перевізника водія. Водій Перевізника не контролював та не мав повноважень контролювати процес завантаження. Порядок здійснення перевезень, зокрема, врегульований Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, якими чітко унормовано, що вантаження, закріплення, укриття, ув`язка вантажу, а також розвантаження автомобіля, зняття кріплень і покриттів виконуються Замовником (п. 8.6, яким у контексті спірних правовідносин є позивач за первісним позовом); у випадку, коли Перевізник за погодженням із Замовником бере на себе виконання вантажно-розвантажувальних робіт, він несе відповідальність за пошкодження вантажу під час вантаження та розвантаження (п. 8.8, проте такого обов`язку договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 на Перевізника не покладено); водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню (п. 8.20); Вантажовідправник на вимогу водія зобов`язаний усунути виявлені недоліки в укладанні вантажу (п. 8.22). Тобто згідно зазначених Правил обов`язок здійснення завантажування та розвантаження покладається на Замовника, яким за договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 є саме ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», водій має перевірити лише відповідність кріплення і складання вантажу та, у разі виявлення недоліків у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню він має сповістити про це Замовника. Також відповідач за первісним позовом зазначає, що засвідчені Актом огляду технічного стану лінії FRITSCH MULTILINE та лінії FRITSCH EUROLINE від 19.08.2025 висновки, що виявлені пошкодження утворились під час транспортування (ТТН № 18 від 18.08.2025) внаслідок неналежного кріплення вузлів ліній в автопричепі, не підтверджуються жодними доказами у справі. Позивачем за первісним позовом не вказано у чому саме полягає ця неналежність кріплення, не наведено механізм їх утворення, причому саме під час перевезення (внаслідок падіння, волочіння, зсуву, навалки на борти). Так само позивачем за первісним позовом не надано доказів, які б підтверджували, висновок щодо неможливості подальшої експлуатації пошкоджених поверхонь транспортних стрічок. Крім того, відповідач за первісним позовом вважає, що ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» не надано належного обґрунтування розміру понесених збитків, а представлені докази містять суперечливі дані. У зв`язку із викладеним, відповідач за первісним позовом просить суд в задоволені позву ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» відмовити повністю. 
Позивачем за первісним позовом на підставі ст. 166 ГПК України через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подано суду Відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 24319/08-08/25 від 02.12.2025), в якій позивач за первісним позовом підтримав наведені у позовній заяві обґрунтування первісних позовних вимог та додатково пояснив суду, що доводи відповідача за первісним позовом про суперечливість доказів в обґрунтування розміру збитків спростовуються наступним. Позивач за первісним позовом звертався до ФОП Макушенка В.А. з вимогою про сплату завданих збитків від 28.08.2025, до якою додавалися копії відповілдних документів. Документи додані до цієї вимоги частково відрізняються від первинних документів доданих до первісної позовної заяви, оскільки на момент звернення до відповідача за первісним позовом з вимогою це був попередній розрахунок, наданий ТОВ «КОНВЕЄРСЕРВІС». По факту проведення роботи, вона виявилася більшою, ніж це передбачалося спочатку. За таких обставин, позивач за первісним позовом вважає наявними підстави для задоволення його позовних вимог в повному обсязі. 
Відповідачем за первісним позовом на підставі ст. 167 ГПК України через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подано суду Заперечення на відповідь на відзив (вх. № 25853/08-08/25 від 23.12.2025), в яких відповідач за первісним позовом наполягає на тому, що саме ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» зобов`язано забезпечити: збереження спірного обладнання у належному технічному стані у період з 04 до 18 серпня 2025 року, завантаження, закріплення, укриття, ув`язка вантажу на автотранспорт перевізника, а також розвантаження автомобіля, зняття кріплень і покриттів, але доказів про виконання ним цих обов`язків до матеріалів справи не надано. Також при вирішення спору у даній справі відповідач за первісним позовом просить суд врахувати пояснення свідків Кравченко Ю.А. (логіст ФОП Макушенко В.А.) та водія Нікішкіна М.Є. щодо обставин завантаження, перевезення та розвантаження спірного обладнання. 
Зустрічні позовні вимоги мотивовано посиланням на приписи ст., ст. 11, 15, 16, 509, 610, 611, 629, 909 ЦК України та умови договору-заявки на перевезення № 18/08/25 від 18.08.2025. Зустрічний позов пред`явлений з підстав неналежного виконання ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» взятих на себе зобов`язань щодо оплати наданих йому ФОП Макушенком В.А. послуг автомобільного перевезення вантажу за разовими договором-заявкою на перевезення № 18/08/25 від 18.08.2025, за яким заборгованість становить 23 000,00 грн. Факт виконання позивачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань за договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 підтверджується наступними документами: 1) Актом про надання послуг № 151 від 19.08.2025, згідно якого: Замовник – ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ»; Виконавець – ФОП Макушенко В.А.; договір - Договір-Заявка № 18/08/25 від 18.08.2025; розрахунковий документ - рахунок на оплату покупцю № 151 від 19.08.2025; найменування робіт, послуг - Перевезення вантажу автомобілем ДАФ НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій Нікішкін М.Є. за маршрутом: Київська обл., с. Вишеньки – м. Запоріжжя, вул. Українська, 96; загальна вартість робіт (послуг) – без ПДВ 19 166,67 грн., загальна вартість робіт (послуг) із ПДВ 23 000,00 грн.; 2) рахунком на оплату № 151 від 19.08.2025; 3) податковою накладною № 151 від 19.08.2025 на загальну суму 23 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3 833,33 грн.; 4) квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН від 29.08.2025, номер у ЄРПН 9262350900. Як стверджує позивач за первісним позовом, Акт про надання послуг № 151 від 19.08.2025 та рахунок на оплату № 151 від 19.08.2025 направлялися ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» для підписання та оплати засобами поштового зв`язку. Проте, відповідачем за зустрічним позовом Акт про надання послуг № 151 від 19.08.2025 не підписаний, оплата за договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 не здійснена, тобто зобов`язання, яке покладено на нього за цим договором, ним повністю не виконано. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просить суд зустрічний позов задовольнити повністю.
Відповідач за зустрічним позовом на підставі ст. 165 ГПК України надав суду Відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 23154/08-08/25 від 15.12.2025), в якому ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» зазначило, що ФОП Макушенко В.А. неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором-заявкою на перевезення № 18/08/25 від 18.08.2025, оскільки вантаж, прийнятий Перевізником до перевезення, пошкоджений, у зв`язку із чим ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» понесло збитки. Таким чином, оскільки ФОП Макушенко В.А. не відшкодував завдані своїми діями збитки, відповідач за зустрічним позовом вважає, що він вправі утриматися від оплати послуг перевезення до моменту вирішення спірного питання. У зв`язку із викладеним, відповідач за зустрічним позовом просить суд в задоволені зустрічного позву відмовити повністю. 
Позивачем за зустрічним позовом на підставі ст. 166 ГПК України через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подано суду Відповідь на відзив (вх. № 25854/08-08/25 від 23.12.2025), в якій позивач за зустрічним позовом заперечує проти доводів ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», що ФОП Макушенко В.А. неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором-заявкою на перевезення № 18/08/25 від 18.08.2025, та вважає ці доводи безпідставними і недоведеними. Також позивач за зустрічним позовом вважає, що теза відповідача за зустрічним позовом, що він вправі утриматися від оплати послуг перевезення до моменту вирішення спірного питання про відшкодування ФОП Макушенком В.А. збитків, фактично свідчить про непряме визнання зустрічного позову та наявності обов`язку перед ФОП Макушенком В.А. з оплати наданих послуг по договору-заявці на перевезення № 18/08/25 від 18.08.2025 в розмірі 23 000,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач за зустрічним позовом просить суд зустрічний позов задовольнити повністю.
Відповідач за зустрічним позовом своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався, відповідну процесуальну заяву суду не надав. 
Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд 

УСТАНОВИВ

18.08.2025 між Товариством з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Макушенком Вадимом Антоновичем (Перевізник) укладений разовий Договір-Заявка (надалі – Договір-Заявка) на перевезення № 18/08/25 з наступними умовами:
- маршрут: Україна - Україна;
- адреса завантаження: Київська область, с. Вишеньки;
- номери автомобіля: DAF д.н.з. НОМЕР_2 , автопричіп д.н.з. НОМЕР_4 . Водій – Нікішкін Микола Євгенович, водійське посвідчення НОМЕР_5 ;
- дата завантаження: 18.08.2025;
- дата розвантаження: 19.08.225;
- вантаж (вага, розмір, кількість): обладнання 5 т, 86 мк.;
- адреса розвантаження: м. Запоріжжя, вул. Українська, 96;
- вартість перевезення: 23 000,00 грн. з ПДВ.
Вимоги до транспортного засобу: мати достатню кількість ременів (15 шт.), транспортний засіб має бути технічно справним та чистим, без сторонніх запахів.
Договір-Заявка підписаний сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
В матеріалах справи відсутні докази того, що Договір-Заявка визнавався недійсним в судовому порядку. При цьому, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію Договору.
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору-Заявки 18.08.2025 ФОП Макушенком Вадимом Антоновичем за адресою: с. Вишеньки Бориспільського району Київської області наданий для завантаження автомобіль DAF д.р.н НОМЕР_2 , причіп BURG д.р.н. НОМЕР_3 для перевезення вантажу – автоматична лінія FRITSCH MULTILINE для формовки та розкатування безкінченного тістового полотна, 2005 року виробництва та кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи, 2005 року виробництва; вартість вантажу – 177 000,00 Євро.
18.08.2025 здійснено завантаження обладнання в транспортний засіб Перевізника під наглядом представника Перевізника – водія Нікішкіна М.Є. Вантаж прийнятий представником Перевізника до перевезення без будь-яких зауважень, в тому числі без зауважень в товарно-транспортних документах. 
19.08.2025 по факту прибуття транспортного засобу на територію Вантажоотримувача (ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ») під час проведення розвантажувальних робіт, представниками Вантажоотримувача виявлено пошкодження вантажу (конвеєрних стрічок та перемикачу), про що комісією у складі головного механіка ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» ОСОБА_2 , головного енергетика ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» Савінова С.І. та водія Перевізника ОСОБА_1 складено Акт огляду, від підпису якого водій відмовився.
Так, в Акті огляду від 19.08.2025 зафіксовано, що при проведенні розвантажувальних робіт о 10-00 годині 19.08.2025 з транспортного засобу DAF д.р.н НОМЕР_2 , причіп BURG д.р.н. НОМЕР_3 виявлені наступні ушкодження: - пошкодження поверхні транспортерної стрічки робочого стола лінії EUROLINE включно з неможливістю подальшої експлуатації; - пошкодження поверхні транспортерної стрічки розділ вихідного транспортерного стола з сателітної головки автоматичної лінії FRITSCH MULTILINE з неможливістю подальшої експлуатації; - пошкодження поверхні транспортерної стрічки вихідного транспортерного стола після калібратора автоматичної лінії FRITSCH MULTILINE з неможливістю подальшої експлуатації; - пошкодження перемикача та лічильника станції посипки цукру перекатного типу автоматичної лінії FRITSCH MULTILINE з неможливістю подальшої експлуатації. 
Згідно Акту огляду від 19.08.2025 Комісією встановлено, що пошкодження утворилися під час транспортування у ТЗ DAF д.р.н НОМЕР_2 , причіп BURG д.р.н. НОМЕР_3 (за ТТН № 18 від 18.08.2025) внаслідок неналежного кріплення вузлів ліній в автопричепі.
Обставини, зазначені в Акті огляду від 19.08.2025, також підтверджуються залученими судом до матеріалів справи письмовими нотаріально посвідченими поясненнями у вигляді Заяв свідків головного механіка ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» ОСОБА_2 від 21.01.2026 та менеджера зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «ЄВРОБЕЙК» Дишлевського Олександра Євгеновича від 20.01.2026.
Так, головний механік ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» ОСОБА_2 пояснив, що: 
«19.08.2025 на територію вантажоодержувача: м. Запоріжжя, вул. Українська, 96, прибув транспортний засіб перевізника (вантажний автомобіль DAF держ.номер НОМЕР_2 з причепом BURG держ.номер НОМЕР_4 ) з обладнанням ТОВ «ЄВРОБЕЙК». 19.08.2025 до розвантаження обладнання (Автоматична лінія FRITSCH MULTILINE для формовки та розказування безкінечного тістового полотна 2005 року виробництва та Кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи 2005 року виробництва), за адресою вантажоодержувача: м. Запоріжжя, вул. Українська, 96, з вантажного автомобіля DAF держ.номер НОМЕР_2 та причіп BURG держ.номер НОМЕР_4 мною були виявлені пошкодження конвеєрної стрічки на трьох конвеєрах. Розвантаження транспортного засобу перевізника здійснювалося працівниками виробничого цеху № 1 ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» (слюсарями-ремонтниками служби головного механіка). Під час розвантаження були залучені спеціалізовані механізми - ручні візки з гідравлічним підйомом вантажопідйомністю 2 тони. Розвантаження транспортного засобу перевізника тривало 2 години 30 хвилин. По факту прибуття транспортного засобу перевізника до початку розвантаження транспортного засобу, мною було здійснено огляд обладнання в причепі автомобіля. По факту огляду було виявлено пошкодження конвеєрних стрічок. Тобто, пошкодження були виявлені ще до моменту початку розвантаження транспортного засобу, що зафіксовано фотофіксацією (фото в причепі та фото після розвантаження на естакаді). По факту огляду обладнання в причепі автомобіля та виявлення пошкодження обладнання, про це одразу було повідомлено водія перевізника. Водій перевізника відмовився від участі у складанні Акту огляду, відмовився заходити в приміщення, де складався Акт огляду, а також відмовився від підписання Акту огляду. Додатково вважаю за необхідне зазначити, що до моменту укладання договору оренди обладнання, мною було здійснено виїзд (відрядження) 10.07.2025 до компанії ТОВ «ЄВРОБЕЙК» з метою оцінки стану та працездатності обладнання (Автоматична лінія FRITSCH MULTILINE для формовки та розказування безкінечного тістового полотна 2005 року виробництва та Кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи 2005 року виробництва). По факту оцінки працездатності вказаного обладнання зауважень до його роботи не було. Його фізичний стан було зафіксовано фотофіксацією. Конвеєрні стрічки були неушкоджені. Наскільки мені, відомо, з моменту перевірки працездатності обладнання до моменту його розвантаження на території ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІІСТ», обладнання нікуди не переміщувалося та не було експлуатовано. Щодо перевірки працездатності обладнання безпосередньо на місці розвантаження на території ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» слід зазначити, що при таких пошкодженнях стрічок (розриви) виробляти хлібобулочну продукцію неможливо, оскільки при напрузі конвеєрної стрічки неприйнятно висока ймовірність її розриву, а також є ризик потрапляння фрагментів розірваної стрічки у продукцію. Також повідомляю, що перевірити працездатність самого конвеєра при розвантажувальних роботах неможливо, оскільки він є складовою системою лінії виробництва».
Менеджер зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «ЄВРОБЕЙК» Дишлевський Олександр Євгенович пояснив, що:
« 18.08.2025 під завантаження обладнання (Автоматична лінія FRITSCHMULTILINE для формовки та розкатування безкінечного тістового полотна 2005 року виробництва та Кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи 2005 року виробництва), на адресу: Вишеньки, Бориспільський район, Київська область,перевізником було подано автомобіль DAF державний номер НОМЕР_2 та причіп BURG державний номер НОМЕР_4 . Завантаження вказаного обладнання здійснювалося безпосередньо під моїм контролем та ще 2 особами (вантажниками: моїм помічником та водієм навантажувача-кари), а також під контролем представника перевізника (водія). Кріплення обладнання здійснювалося безпосередньо водієм перевізника, надійність кріплення/фіксації обладнання ременями перевіряв безпосередньо водій машини, так як я особисто уявлення не маю як користуватися ременями кріплення та як їх фіксувати і ніколи таким не займався. Жодних зауважень водія щодо стану обладнання, а також щодо необхідності його додаткового надійного закріплення в кузові автомобіля, під час завантаження мною отримано не було. Завантаження вказаного обладнання здійснювалося протягом 4 (чотирьох) годин, поетапно: спочатку ставилися вузли Автоматичної лінії FRITSCHMULTILINE, потім автоматичний серво-посадчик заготовок, а потім Кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE, всі елементи лінії з моєї сторони були поставлені на опорні ноги (знаходяться в нижній частині лінії) та законтрогаєні для надійності та стійкості на підлозі причепа, між всіма вузлами лінії була відстань, безпосереднього контакту вузлів один з одним не було. Кріплення/фіксація ременями усіх вузлів проводилася безпосередньо водієм автомобіля, я цим не займався, не маю до цього ніякого відношення і не маю права та можливості розпоряджатися всередині чужого транспортного засобу. Обладнання, яке перевозилося, на момент завантаження вже було у використанні. Нa обладнанні на момент завантаження були присутні незначні сліди природнього зносу: незначні потертості та подряпини на металевому корпусі обладнання, які ніяким чином не впливають на роботу обладнання та його функціонал. При цьому конвеєрні стрічки на усіх вузлах були абсолютно цілі, без жодних пошкоджень. Обладнання на момент завантаження було працездатним, його перевірка проводилася безпосередньо перед відвантаженням за моєю участю безпосередньо та кваліфікованого електрика-монтажника. 19.08.2025 зі мною зв`язалися в телефонному режимі представники ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» та повідомили про виявлення пошкодження обладнання після розвантаження на складі, а саме: пошкодження конвеєрних стрічок та перемикачу та повідомили про складання Акту огляду технічного стану обладнання, копію якого відправили мені засобами електронної пошти».
При цьому, до матеріалів справи судом залучені письмові нотаріально посвідчені пояснення у вигляді Заяви свідка від 09.12.2025 водія Перевізника Нікішкіна Миколи Євгеновича, в якій зазначено наступне:
«Я виїхав з міста Запоріжжя до с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, де знаходились складські приміщення. У цей рейс я виїхав сам, без напарника. Там знаходилось обладнання - дві автоматичні лінії іноземного виробництва, одна – довжиною близько 8 метрів, друга – близько 4 метрів, окремо там ще були різні окремі агрегати, деталі меншого розміру, які входили до комплектації цих ліній. Завантаженням займались чотири працівники цього складу, один старший та троє вантажників. Безпосередньо від замовника жодного представника не було. Я особисто завантаженням не займався, це не входить до моїх обов`язків, знаходився поруч та дивився за процесом завантаження. Обладнання було не новим, я бачив, що воно до того моменту вже було в експлуатації, оскільки там були пошкодження у вигляді подряпин, потертостей, я маю на увазі габаритні автоматичні лінії… Загалом цей процес завантаження тривав близько чотирьох годин. Я не бачив, щоб під час завантаження на обладнанні з`явились якісь нові пошкодження. Я пересвідчився, що вантаж закріплений надійно. Представника від замовника – компанії «Хлібодар» на місці завантаження не було, ніяких актів (огляду, завантаження тощо) при завантаженні не складалось, фото- та відеофіксації під час вантажних робіт ніким не застосовувалось. Одразу після цього я вирушив до міста Запоріжжя, у першій половині наступного дня 19.08.2025 я прибув на місце – вулиця Українська, 96 у місті Запоріжжя, де знаходиться компанія «Хлібодар». Під час руху будь-яких пригод не було, вантаж був закріплений надійно, не було падіння, волочіння, зсуву, навалки на борти цього обладнання. Коли я прибув до замовника, мені було сказано під`їхати до естакади, що знаходиться на території підприємства, працівники якого зайнялись розвантаженням, із використанням автопогрузчика та вручну. На момент прибуття обладнання залишалось у тому ж самому стані, у якому його було завантажено. Процес розвантаження тривав близько двох годин. Я у цьому процесі особисто участі не брав, розвантажували виключно працівники «Хлібодар», я стояв поряд з автотранспортом та дивився збоку. Я не бачив щоб в цьому процесі на обладнанні з`явилися якісь нові пошкодження. Будь-яких перевірок працездатності перевезеного обладнання у моїй присутності ніким не проводилося. Так само у моїй присутності ніхто не застосовував технічні засоби для фото та відео фіксації. Після розвантаження я довгий час очікував, мене з території не випускали, як з`ясувалося пізніше, працівники «Хлібодару» готували Акт огляду технічного стану двох автоматичних ліній. Від мене вимагали щоб я його підписав, але я відмовився. У моїй присутності цей Акт не складався, його готували десь в офісному приміщенні. Підписувати його я не став. Я дійсно бачив, що на обладнанні були пошкодження у вигляді потертостей, подряпин на зовнішній стороні конвеєрних стрічок, про які я вказав вище, але те, що вони нібито виникли під час перевезення, як було зазначено у складеному працівниками «Хлібодару» Акті – не відповідає дійсності. Також в моїй присутності жодних перевірок працездатності цього обладнання не проводилось, тому мені невідомо, яким чином було встановлено, що пошкоджене обладнання неможливо експлуатувати у подальшому, як про це записано в цьому Акті. Вказані у цьому Акті пошкодження виникли ще до моменту завантаження, оскільки бачив, що обладнання було вже вживаним, його експлуатували раніше, бачив на ньому потертості, подряпини».
Дослідивши залучені до матеріалів справи письмові нотаріально посвідчені пояснення у вигляді Заяви свідка від 09.12.2025 Кравченко Юлії Анатоліївни, яка виконує обов`язки логіста ФОП Макушенка В.А., суд вважає, що надані нею пояснення не стосуються предмету доказування у даній справі, а також не спростовують та не впливають на обставини доказування спричинення збитків під час перевезення вантажу за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025.
З матеріалів справи судом з`ясовано, що обладнання, що перевозилось за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025, надано ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» в оренду (з правом викупу) згідно Договору оренди обладнання від 04.08.2025 року № 04/08/25, укладеного між ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» (Орендар) та ТОВ «ЄВРОБЕЙК» (Орендоавець), відповідно до якого Орендодавець передав Орендареві, а Орендар прийняв в строкове платне користування обладнання згідно з додатком № 1 до договору, а саме: 1. Автоматична лінія FRITSCH MULTILINE для формовки та розкатування безкінечного тістового полотна 2005 року виробництва, 2. Кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи 2005 року виробництва, та зобов`язався сплачувати Орендодавцеві орендну плату. (п., 1.1, 1.2.1 договору)
Відповідно до п. 1.2.2 договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 стан (якість) майна, що орендується, на момент передання його в оренду за договором відмінний, технічно справний, всі вузли функціонують та виконують свої задачі.
Загальна вартість майна, що передається в оренду – 177 000,00 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 8 676 433,90 грн. (п. 1.2.3 договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25)
Власником майна, що орендується, є ТОВ «ЄВРОБЕЙК». (п. 1.3 договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25) 
Місце оренди майна – м. Запоріжжя, вул. Українська, 96. (п. 1.5 договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25)
Згідно п. 4.2 договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 строк оренди складає 30 календарних днів та починається після підписання сторонами акту приймання-передачі майна, що орендується, від дати підписання пуско-налагоджувальних робіт та запуску обладнання в експлуатацію. 
04.08.2025 ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» та ТОВ «ЄВРОБЕЙК» підписаний Акт приймання-передачі обладнання, що передається в оренду за договором оренди обладнання № 04/08/25 від 04.08.2025. 
Відповідно до п. 7.1 договору оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 Орендар зобов`язується утримувати майно, що орендується у повній справності. У випадку втрати, знищення чи пошкодження майна, що орендується, відшкодувати орендодавцю повну його вартість, що визначена цим Договором та додатками до нього. 
У зв`язку із тим, що за Договором оренди обладнання від 04.08.2025 № 04/08/25 саме на Орендаря покладено обв`язко утримувати орендоване майно у повній справності, ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» здійснено заміну пошкодженої конвеєрної стрічки.
Зокрема, відповідно до видаткової накладної № РН-0000377 від 05.09.2025 та платіжної інструкції № 6255 від 05.09.2025 ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» придбало у ТОВ «КОНВЕЄРСЕРВІС» товар на загальну суму 56 937,00 грн.:
- 331203 Стрічка конв. Ropanyl EM White M2 AS FG 2210х650 підготовлена до з`єднання, у кількості 1 шт., вартістю 5 115,60 грн. з ПДВ;
- 331203 Стрічка конв. Ropanyl EM White M2 AS FG 8000х850 підготовлена до з`єднання, у кількості 1 шт., вартістю 20 981,40 грн. з ПДВ; 
- 331203 Стрічка конв. Ropanyl EM White M2 AS FG 15830х650 підготовлена до з`єднання, у кількості 1 шт., вартістю 30 840,00 грн. з ПДВ. 
Крім того, відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 08.09.2025 року № ОУ-000036 Виконавець (ТОВ «КОНВЕЄРСЕРВІС») виконав роботи з виїзду спеціаліста та здійснення зварювання стрічки на загальну суму 15 697,50 грн., яка сплачена згідно ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» згідно платіжної інструкції № 6256 від 05.09.2025.
Таким чином, загалом ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» понесені витрати на відновлення пошкодженого орендованого майна в загальній сумі 72 634,50 грн., які є прямими (реальними) збитками. 
З метою позасудового вирішення спірного питання 28.08.2025 ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» звернулося до ФОП Макушенка Вадима Антоновича із Грошовою вимогою вих. № 97-181 від 27.08.2025, яка останнім отримана, проте залишена без відповіді та задоволення.
В свою чергу, за фактом надання послуг з перевезення за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 ФОП Макушенком Вадимом Антоновичем складені наступні документи:
1) Акт надання послуг № 151 від 19.08.2025, згідно якого: Замовник – ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ»; Виконавець – ФОП Макушенко В.А.; договір - Договір-Заявка № 18/08/25 від 18.08.2025; розрахунковий документ - рахунок на оплату покупцю № 151 від 19.08.2025; найменування робіт, послуг - Перевезення вантажу автомобілем ДАФ НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій Нікішкін М.Є. за маршрутом: Київська обл., с. Вишеньки – м. Запоріжжя, вул. Українська, 96; загальна вартість робіт (послуг) – без ПДВ 19 166,67 грн., загальна вартість робіт (послуг) із ПДВ 23 000,00 грн.; 
2) рахунок на оплату № 151 від 19.08.2025 на суму 23 000,00 грн. з ПДВ; 
3) податкова накладна № 151 від 19.08.2025 на загальну суму 23 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3 833,33 грн., яка зареєстрована в ЄРПН, про що свідчить квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН від 29.08.2025, номер у ЄРПН 9262350900. 
Акт надання послуг № 151 від 19.08.2025 та рахунок на оплату № 151 від 19.08.2025 ФОП Макушенком В.А. 22.08.2025 направлені для підписання та оплати засобами поштового зв`язку. 
Проте, Акт про надання послуг № 151 від 19.08.2025 ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» не підписаний, оплата за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 не здійснена.
Зазначені обставини стали підставами для звернення ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» до господарського суду з первісним позовом про стягнення з ФОП Макушенка Вадима Антоновича 72 634,50 грн. збитків, завданих ушкодженнями вантажу при здійсненні перевезення вантажу за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025, а також для звернення ФОП Макушенка Вадима Антоновича до господарського суду із зустрічним позовом про стягнення з ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» 23 000,00 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги перевезення вантажу за договором-заявкою на перевезення від 18.08.22025 № 18/08/25.
Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши представлені сторонами письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі статтею 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 
Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). (ч. 2 ст. 909 ЦК України)
Згідно пунктами 8.2, 8.20 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, перевізник зобов`язаний забезпечувати своєчасну подачу справного рухомого складу, придатного для перевезення вантажів відповідно до заявки (разового замовлення) та такого, що відповідає санітарним нормам; водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.
Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Разом з тим, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. (ст. 924 ЦК України).
Отже, статтею 924 ЦК України визначено, що, зокрема, за втрату вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі вартості вантажу, у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість, якщо не доведе, що це сталося не з його вини, або внаслідок обставин, яким останній не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.
За змістом наведених вище норм законодавства обсяг відповідальності перевізника за договором перевезення може бути погоджений сторонами у відповідному договорі і не повинен суперечити положенням чинного законодавства.
Дослідженими судом фактичними обставинами справи доведено та сторонами не заперечується, що ФОП Макушенком Вадимом Антоновичем на підставі Договору-Заявки № 18/08/25 від 18.08.2025 прийнято до перевезення вантаж – автоматична лінія FRITSCH MULTILINE для формовки та розкатування безкінченного тістового полотна, 2005 року виробництва та кондитерська лінія FRITSCH EUROLINE для формовки широкого асортименту кондитерських виробів + автоматичний серво-посадчик заготовок на пекарські листи, 2005 року виробництва, що на момент здійснення перевезення належав ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» на умовах оренди.
Зокрема, факт здійснення перевезення доводить товарно-транспортна накладна № Р18 від 18.08.2025.
Відповідно до ст., ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 907/603/17, норма статті 924 ЦК України передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.
Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони.
Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема, внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.
Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.
Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками:
1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин;
2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.
Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила або обставини, які не залежали від нього.
Верховний Суд у постанові від 05.10.2021 у справі № 907/746/17 зазначив, що в контексті приписів статей 22, 611, 623, глави 64 (Перевезення) ЦК України, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку та вини. При цьому, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що вина перевізника за втрату, нестачу, псування та ушкодження вантажу презюмується та не підлягає доведенню замовником.
У зазначеній вище постанові Верховний Суд акцентував увагу на тому, що з аналізу глави 64 ЦК України вбачається, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.
Перевізник звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам (внаслідок дій або недогляду відправника вантажу, особливих природних властивостей перевезеного вантажу, внаслідок інструкцій замовника перевезення, дефекту вантажу, недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути, й інших обставин, передбачених законом).
Договір-Заявка № 18/08/25 від 18.08.2025 не містить особливих застережень стосовно відповідальності сторін за невиконання/неналежне виконання своїх зобов`язань.
За таких обставин, Перевізник (ФОП Макушенко В.А.) несе відповідальність за втрату та/або пошкодження вантажу на умовах, передбачених чинним законодавством, тобто за наявності складу правопорушення.
Відшкодування збитків може бути покладено на Перевізника лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 ЦК України.
Згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» просить стягнути з ФОП Макушенка В.А. збитки, заподіяні пошкодженням вантажу, який був наданий йому для перевезення.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною умовою є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК є порушення зобов`язання.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) при зменшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
При цьому, саме на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування збитків, покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні«, яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» і викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України», в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір, виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Отже доказами в господарському судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Згідно з ч. 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відтак, застосовуючи названий стандарт доказування, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах ФОП Макушенком Вадимом Антоновичем, як Перевізником вантажу, не доведено належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, що пошкодження вантажу викликано обставинами, які звільняють його як Перевізника від відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наявність всіх складових, які є необхідними для відшкодування збитків ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», зважаючи на таке.
Матеріали справи свідчать, що на момент прийняття вантажу до перевезення ані Перевізник (ФОП Макушенко В.А.), ані його представник (водій Нікішкін М.Є.) не заявили про явні візуальні пошкодження вантажу, що надається на перевезення, та не зафіксували це.
Прийнявши вантаж до перевезення ФОП Макушенко В.А. взяв на себе відповідальність відповідно до чинного законодавства за збереження вантажу під час перевезення.
Наданими ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» письмовими доказами підтверджується, що при вивантаженні вантажу 19.08.2025 виявлено пошкодження конвеєрних (транспортерних) стрічок та перемикачу обладнання. При цьому, ФОП Макушенком В.А. не наведено належних і переконливих доказів на спростування того, що таке пошкодження не пов`язане з перевезенням вантажу. 
Також ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» надані докази на підтвердження здійснення витрат на відновлення пошкодженої частини вантажу (обладнання) в розмірі 72 634,50 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає, що доказами, наданими позивачем за первісним позовом, повністю підтверджуються викладені у первісній позовній заяві обставини і при цьому правові підстави позову ґрунтуються на матеріальному законі, а обраний позивачем за первісним позовом спосіб захисту його порушеного права передбачений законом і є ефективним.
За таких обставин, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення збитків в розмірі 72 634,50 грн., що спричинені пошкодженням вантажу під час автомобільного перевезення, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом.
Стосовно вимог за зустрічною позовною заявою, суд зазначає наступне. 
Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 
За змістом частини першої статті 916 ЦК України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.
Стаття 530 ЦК України встановлює, якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату). Якщо строк (період) виконання боржником зобов`язання не встановлений або зазначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в любий час. Боржник повинен оплатити такий борг в семиденний строк з дня пред`явлення вимоги, якщо зобов`язання негайного виконання не витікає із договору або актів цивільного законодавства.
Як зазначає позивач за первісним позовом Замовник (ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ») за надані послуги з перевезення вантажу за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 у визначеному сторонами розмірі не розрахувався.
За таких обставин, станом на час звернення позивача за зустрічним позовом до суду із зустрічним позовом у даній справі заборгованість Замовника перед Перевізником за надані послуги автомобільного перевезення вантажу становить 23 000,00 грн. 
При цьому, ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» не заперечує, що послуги за Договором-Заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025 надані, проте вважає, що вправі утриматися від оплати послуг перевезення до моменту вирішення спірного питання про відшкодування збитків.
Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, зобов`язання ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» оплатити надані йому ФОП Макушенком В.А. послуги по перевезенню вантажу не припинено. 
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 525 ЦК України)
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.
Згідно з ст. 13 ЦК України визначивши межі здійснення цивільних прав, закон встановлює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.
На підставі викладеного, оскільки заборгованість ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» перед ФОП Макушенком В.А. в сумі 23 000,00 грн. за надані послуги автомобільного перевезення вантажу станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то зустрічна позовна вимога про стягнення з ТДВ «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» 23 000,00 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги перевезення вантажу за Договором-Заявкою на перевезення від 18.08.22025 № 18/08/25 підлягає задоволенню судом. 
Згідно ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 ГПК України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення від 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «ДомбоБегеер Б.В. проти Нідерландів»).
У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом. 
Приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України від 26.05.2021 № 2147а-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до статті 4 Закону України «Про судовий збір» включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».
Приймаючи до уваги викладені норми Закону України «Про судовий збір», а також з огляду на обставини подання Товариством з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» первісної позовної заяви через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС, розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду першої інстанції становить 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. * 0,8). Позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7876 від 17.10.2025 на суму 3 028,00 грн.
Отже переплата судового збору становить 605,60 грн. 
Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. 
Враховуючи приписи зазначених норм закону, суд вважає необхідним зазначити, що позивачу за первісним позовом підлягає поверненню з Державного бюджету України за його клопотанням за відповідною ухвалою згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» переплачена сума судового збору в розмірі 605,60 грн. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати на оплату судового збору за первісним позовом в розмірі 2 422,40 грн. покладаються на відповідача за первісним позовом, оскільки спір доведено до суду з його вини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
З огляду на те, що позивач за зустрічним позовом від сплати судового збору звільнений, та з урахуванням висновку суду про задоволення зустрічних позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. за розгляд зустрічної позовної заяви підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом в дохід Державного бюджету України.
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувачем за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави визначено Державну судову адміністрацію України.
Згідно приписів частини 11 статті 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.
Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
У постанові від 13.11.2019 у справі № 910/16135/18 Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування частини одинадцятої статті 238 ГПК України, зазначивши, що згідно з цією нормою у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.
Аналіз цієї норми свідчить, що її мета є по суті аналогічною меті статті 601 ЦК України, оскільки в даному випадку судовим рішенням будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній, тобто, їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання таким судовим рішенням законної сили відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 та частини першої статті 129-1 Конституції України таке судове рішення підлягатиме обов`язковому виконанню, тобто, буде відсутній будь-який спір між сторонами з приводу настання чи ненастання строку виконання зобов`язання з такої сплати.
До того ж, зазначена норма ГПК України не проводить жодної диференціації, які за правовою природою чи підставами виникнення мають бути ці грошові суми.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.04.2021 у справі № 904/1583/20.
Відтак, суд проводить зустрічне зарахування присуджених до стягнення грошових сум за первісним та зустрічним позовами та стягує різницю між ними на користь позивача за первісним позовом в розмірі 49 634,50 грн. збитків, оскільки останньому присуджено більші грошові суми.
Керуючись ст., ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Первісний позов Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, м. Запоріжжя про стягнення 72 634,50 грн. збитків, завданих ушкодженнями вантажу при здійсненні перевезення вантажу за договором-заявкою № 18/08/25 від 18.08.2025, задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, ідентифікаційний код юридичної особи 05465672) 72 634 (сімдесят дві тисячі шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп. збитків та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судових витрат на сплату судового збору.
3. Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, м. Запоріжжя до Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», м. Київ про стягнення 23 000,00 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги перевезення вантажу за договором-заявкою на перевезення від 18.08.22025 № 18/08/25 задовольнити повністю.
4. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, ідентифікаційний код юридичної особи05465672) на користь Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, ( АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 ) 23 000 (двадцять три тисячі) гри. 00 кой. основного боргу.
5. В порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами.
Зарахувати первісні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» до Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича про стягнення з Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» - 72 634,50 грн. збитків в рахунок погашення зустрічних вимог Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича до Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ» на користь Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича 23 000,00 грн. основного боргу.
Після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами:
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макушенка Вадима Антоновича, ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, ідентифікаційний код юридичної особи 05465672) 49 634 (сорок дев`ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 50 кой. збитків та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гри. 40 коп. судових витрат на сплату судового збору. Видати наказ.
6. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, ідентифікаційний код юридичної особи 05465672) на користь Державного бюджету України 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору. Стягувач - Державна судова адміністрація України, (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи 26255795). Видати наказ.
7. Повернути ухвалою суду за відповідним клопотанням Товариству з додатковою відповідальністю «ЕЙЧДІ БЕЙКЕРІ ІСТ», (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, ідентифікаційний код юридичної особи 05465672) з Державного бюджету України переплачену при поданні позовної заяви платіжною інструкцією № 7876 від 17.10.2025 суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 08 » квітня 2026 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.