Справа № 331/2177/25
Провадження № 2/331/1844/2025
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2025 року м. Запоріжжя 
Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого – судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря – Солов`ян О.С.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька – ОСОБА_3 . На даний час дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2022 р. у справі № 331/466/21 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 01.02.2021 р. до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 р. у справі № 331/3255/23 було змінено спосіб стягнення аліментів - з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаних рішень, ОСОБА_1 отримано виконавчі листи, які пред`явлено до примусового виконання в органи виконавчої служби. З лютого 2021 року відповідач не сплачував аліменти, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.02.2021 р. по 31.07.2023 р. та розрахована пеня в сумі 43 500,00 грн., що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2024 р. у справі № 331/6847/23. Будь-яке піклування про дитину зі сторони відповідача відсутнє, він ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку. ОСОБА_1 не в змозі самостійно утримувати дитину та повністю забезпечити необхідні витрати на її лікування, а сплачених відповідачем аліментів недостатньо для розвитку, утримання та лікування доньки, інших джерел доходу позивач не має. ОСОБА_2 є працездатною особою, отримує регулярний дохід, має частку в праві власності на нерухоме майно. За медичними показниками дитина регулярно потребує медичної допомоги, регулярно проходить медичний огляд, обстеження, що є платними. Загальна сума, яка підтверджена фіскальними та товарними чеками та витрачена на обстеження та лікування дитини складає 26 875,68 грн., тобто відповідач повинен повернути 50% від загальної суми, а саме 13 437,84 грн. Крім того, на сьогоднішній день стан здоров`я дитини ускладнюється, бронхолегенева дисплазія новонароджених має негативні наслідки, а саме: затримка фізичного розвитку; виникнення та подальший розвиток хронічних захворювань бронхів та легенів. Значними витратами для позивача є витрати на дорогу. Загалом на утримання дитини ОСОБА_1 витрачає в місяць близько 5000,00-7000,00 грн., а на лікування та обстеження близько 3000,00 грн., що є значною сумою. Нехтування відповідачем станом здоров`я доньки та основними потребами дитини, може призводити до згубних наслідків. Вважає, що дитини з особливими потребами можливо забезпечити лише спільними зусиллями обох батьків, повного забезпечення необхідного лікування та обстеження. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово в розмірі 13 437,84 грн. та щомісячно в сумі 1500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, а також понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою суду від 22.04.2025 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання.
13.08.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позову, вважає, що заявлена сума не може бути з нього стягнута як додаткові витрати на утримання дитини. Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого не містить інформації про призначення медичних препаратів. З наданих документів неможливо зрозуміти ПІБ пацієнта чи назви призначених ліків, не надано доказів, які б вказували на необхідність придбання медичних препаратів наведених у фіскальних чеках. Таким чином, з точки зору відповідача, позивачем документально підтверджено витрати на суму 9235,02 грн. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. На даний час відповідач має скрутне матеріальне становище, відповідно до довідок з місця роботи дохід відповідача за 2024 рік склав 76 394,86 грн., а сума до виплати 28 903,02 грн., за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 дохід склав 47 133,11 грн., а сума до виплати 17 061,16 грн. З 20.08.2021 р. відповідач перебуває у шлюбі, його дружина ОСОБА_3 хворіє та потребує постійного, вартісного лікування. Також, ОСОБА_2 продовжує навчання, здобуває вищу освіту на платній основі, що потребує додаткових грошових коштів. Крім того, відповідач також потребує лікування, має діагноз остеохондроз хребта та рекомендації з обмеження фізичного перенавантаження. У власності позивача перебуває квартира. Крім того, відповідно до щорічної декларації за 2025 рік ОСОБА_1 було отримано 176 509,00 грн., що становить 14 709,00 грн. на місяць. Позивач звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача судових витрат, при цьому не надає детальний опис отриманих нею робіт/послуг, а також не обґрунтовує та не підтверджує понесення нею фактичних витрат, тому ОСОБА_2 заперечує проти їх стягнення. Враховуючи викладені обставини, відповідач вважає, що покладення на нього додаткового щомісячного обов`язку з виплати 1500,00 грн. аліментів, позбавить його засобів для існування та призведе до неможливості виконання рішення суду. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд відмовити в позові повністю.
11.09.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що у виписці із медичної карти стаціонарного хворого лікарем зазначено проведені обстеження та призначені медичні препарати, які в подальшому придбані позивачем за власний кошт. ПІБ пацієнта не дублюється на кожній окремій сторінці. «Історія розвитку дитини» є офіційним медичним документом, який містить інформацію стосовно розвитку, стан здоров`я дитини від моменту народження та містить відомості про медичне обслуговування пацієнта, заповнюється медичними працівниками, що підтверджує призначене лікування дитині. Сторона відповідача стверджує, що ОСОБА_2 має скрутне матеріальне становище, бо більшість свого доходу спрямовує на виплату аліментів, однак відповідач в період з 01.02.2021 по 31.07.2023 р. ухилявся від сплати аліментів, не виконував рішення суду, що призвело до виникнення заборгованості. Тобто, на теперішній час відповідач змушений погашати аліментний борг, оскільки не сплачував аліменти на утримання дитини протягом трьох років, але сума поточних аліментів складає 1281,50 грн. щомісячно. Дружина відповідача є працездатною, не є особою з інвалідністю, не досягла пенсійного віку, не має права на утримання, оскільки може самостійно забезпечити свої потреби. ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, не визначає факт встановлення тимчасової непрацездатності, не підтверджує факт встановлення інвалідності. Позивач перебуває на обліку у лікаря-невролога і також несе витрати на власне лікування. Щодо доходів позивача за попередні періоди, то джерелом доходу були виплати, як малозабезпеченої родини, виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, але на теперішній час дана державна допомога припинена у зв`язку зі сплатою аліментів, що свідчить про низький дохід сім`ї позивача. Водночас, відповідач на утриманні інших осіб не має, не має статусу малозабезпеченої родини, проживає у власному житлі, має регулярний дохід, майже завершив навчання за програмою вищої освіти, тому має можливість покращити своє фінансове положення, а позивач не має такої змоги, оскільки на даний час не працює і здійснює нагляд за хворою дитиною. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, на позові наполягають, просять його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечують.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серіі? НОМЕР_1 від 29.12.2020 року.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову – з 01.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів – задоволено; змінено спосіб стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2022 року у цивільній справі № 331/466/21 (провадження № 2/331/78/2022) без одночасного збільшення або зменшення розміру аліментів, і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - повноліття.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.02.2021 р. по 31.07.2023 р. в сумі 43 500,00 грн.
Відповідно до довідок № 7702-7001579809 та № 7702-7001579987 від 19.10.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . 
15.09.2023 року КНП «Сокирянська лікарня» Сокирянської міської ради видано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку № 19 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (форма №080-1/о); довідка дійсна до 18.03.2024 року. 
11.03.2024 року КНП «Сокирянська лікарня» Сокирянської міської ради видано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку № 7 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (форма №080-1/о); довідка дійсна до 18.09.2024 року. 
12.09.2024 року КНП «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Сокирянської міської ради Чернівецької області видано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку № 397 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (форма №080-1/о); довідка дійсна до 18.03.2025 року. 
13.03.2025 року КНП «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Сокирянської міської ради Чернівецької області видано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку № 163 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (форма №080-1/о); довідка дійсна до 18.09.2025 року. 
Судом досліджені надані позивачем документи, якими підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово проходила медичні огляди, обстеження та лікування, а саме: виписку із історії хвороби стаціонарного хворого № 2342 КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР; виписку (епікриз) із медичної картки стаціонарного хворого № 306 від 21.01.2021 р.; виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4895 від 16.07.2021 р.; довідку КНП «ЦПМСД №9» від 18.11.2021 р.; виписний епікриз №9399; інформаційні картки, видані Воєводським багатопрофільним центром онкології та травматології ім. Коперника у м. Лодзь від 19.05.2022 р., 14.06.2022 р., 06.05.2022 р., які перекладені з польської мови на українську мову; записами з медичної картки ОСОБА_3 щодо оглядів дитини, рекомендацій лікування; рецепти, видані лікарем КНП «ЦПМСД №9» від 04.10.2022 р. та 06.10.2022 р.; електронні направлення № 7482-5284-0721-6044 від 28.10.2022 р., № 1197-3084-8257-2577 від 28.10.2022 р.; № 3937-9169-9418-6679 від 07.08.2023 р., № 6025-1021-8549-6927 від 17.10.2023 р., 9149-1515-6775-2131 від 16.11.2023 р., № 6863-4983-3322-9948 від 13.02.2024 р., № 2652-2346-0949-5618 від 21.08.2024 р., № 3662-4504-3852-0138 від 30.01.2025 р., № 5042-6579-0916-2895 від 30.01.2025 р.; електронний рецепт № 0000-Е4Н0-4259-МКТ5 від 18.07.2023 р.; виписку з історії хвороби № 5907 КНП «Сокирянська лікарня» Сокирянської міської ради за період з 25.11.2023 р. по 30.11.2023 р.
Понесені витрати на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджуються фіскальними та товарними чеками на придбання медичних препаратів, рахунками проведених медичних досліджень, проїзними документами, якими підтверджено додаткові витрати позивача на дитину на загальну суму 26 875,68 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Так, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що понесені позивачем витрати на медичні дослідження, лікування, купівлю лікарських препаратів відносяться до додаткових витрат, оскільки пов`язані з хворобами дитини, та є тими особливими обставинами, наявність яких пов`язана з можливістю стягнення додаткових витрат, та зумовлені медичними показаннями і є необхідними для дитини з урахуванням рекомендацій та показань лікарів.
Суд відхиляє доводи відповідача про не пов`язаність частини вказаних витрат із захворюваннями дитини та їх лікуванням, оскільки зміст документів прямо вказує на відповідні діагнози і рекомендації, а фіскальні та товарні чеки вказують на придбання відповідних товарів та послуг.
Щодо зауважень відповідача про те, що його дружина потребує постійного вартісного лікування, а він продовжує навчання, здобуваючи вищу освіту на платній основі, то суд не вважає це за поважні причини, які б вказували на неможливість брати участь у додаткових витратах на дитину. Крім того, відповідачем не надано доказів, що дружина перебуває на його утриманні, при цьому ОСОБА_2 є працездатним, про що свідчать довідки з місця його роботи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину є обґрунтованими та повністю підтверджені наявними у справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, при цьому, вони в жодній мірі не спростовані належними та допустимими доказами відповідача. Суд перевірив та погоджується з розрахунком позивача, що такі додаткові витрати на дитину становили 26 875,68 грн., а тому з відповідача необхідно стягнути 50% понесених витрат, які становлять 13 437,84 грн. враховуючи, що обов`язки батьків по утриманню дитини є рівними.
Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини щомісячно в сумі 1500,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до довідок, виданих ТОВ «Охоронний холдинг» № Oh000000356, № Oh000000357, № Oh000000358, № Oh000000359 від 11.08.2025 р., ОСОБА_2 займає посаду інструктор з навчання практичній їзді. Дохід за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. склав 40 221,74 грн., з яких утримано – 7843,26 грн.; за період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. – 50 173,69 грн., з яких утримано – 18 871,88 грн.; за період з 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р. – 76 394,86 грн., з яких утримано – 47 491,84 грн.; за період з 01.01.2025 р. по 31.07.2025 р. – 47 133,11 грн., з яких утримано – 30 074,95 грн.
Згідно звітів про здійснені відрахування та виплати, наданими ТОВ «Охоронний холдинг», щодо ОСОБА_2 за постановою від 05.09.2023 ВП № 71128610, на підставі виконавчого листа № 331/466/21, виданого 13.02.2023 р. за період з вересня 2023 р. по грудень 2023 р. утримана сума складає 4 544,00 грн.; за період з січня 2024 р. по грудень 2024 р. – 16 115,66 грн.; за період з січня 2025 р. по липень 2025 р. – 9 615,67 грн. 
Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Суд враховує, що однією із відмінностей додаткових витрат від аліментів є їх передбачуваність. Тобто, при зверненні до суду позивач має довести розмір коштів витрачених або тих, які будуть витрачені періодично, і їх зв`язок із існуванням особливих обставин, як позитивних (наприклад розвиток здібностей), так і негативних (витрати, пов`язані із станом здоров`я дитини).
Заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину наперед, необхідно надати докази, суми витрат, які будуть понесені, позивач повинен довести їх необхідність.
Позовні вимоги про додаткові витрати у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до задоволення не підлягають, оскільки вказана сума не доведена позивачем належними та допустими доказами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, а за наведених обставин позивач фактично ставить питання про збільшення розміру стягуваних аліментів.
Враховуючи зазначені положення закону позивач у справі не позбавлена можливості в майбутньому звернутися з позовом до суду про стягнення додаткових витрат на дитину з наданням відповідних доказів понесення нею таких витрат.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Таким чином, обов`язковою умовою відшкодування витрат на правову допомогу є надання стороною доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК), а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК).
Всупереч вищевказаних вимог та положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, в тому числі не надано детального опису робіт (наданих послуг) .
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення додаткових витрат на дитину, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України та ст.ст. 180-182, 185 СК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово в розмірі 13 437 (тринадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 84 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 10.12.2025 року.

Суддя:         В.М. Світлицька