Справа № 686/6960/26 
Провадження № 3/686/1943/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
16.04.26  

16 квітня 2026 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., з участю секретаря судового засідання Крюченкової Ю.В., захисника Федака М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 о 02 год. 27 хв. 28 лютого 2026 року по вул.Івана Франка, 6, у м.Хмельницькому, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
У судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про час, дату та місце розгляду справи (що підтверджується довідкою про доставку повістки про виклик до суду), не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно зі ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частиною 2 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей, при розгляді справ за якими, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею, у судовому засіданні не є обов`язковою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»). Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про необхідність, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захист інтересів якого у судовому засіданні здійснює захисник Федак М.Л., який у судовому засіданні, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, просив закрити провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення вищевказаного порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 602571 від 28.02.2026 р. (щодо фіксації порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху); направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 28.02.2026 р. та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у вказаному акті також зафіксовано результати такого огляду ОСОБА_1 – позитивний (1,59 ‰), з яким останній погодився, поставивши свій підпис у відповідній графі цього акту; роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 6810 ARВL 0934» від 28.02.2026 р. (тест №3268, результат – 1,59 ‰); здійснених за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, в яких зафіксовані обставини вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 . Зокрема, вказані відеозаписи підтверджують ті обставини, що під час дії заборон, встановлених режимом комендантської години, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у вказаний час та місці було зупинено працівниками поліції, які виявили у ОСОБА_1 (котрим було пред`явлено посвідчення водія) ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 добровільно погодився і пройшов вказаний огляд за допомогою приладу «Драгер», із результатом проведеного, за допомогою вказаного приладу, огляду – 1,59 ‰ (який працівником поліції було озвучено та продемонстровано ОСОБА_1 ), останній теж погодився, їхати у медичний заклад, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не забажав. Крім того, ОСОБА_1 , перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння особисто сповістив поліцейських про те, що у вказаний вечір він вживав алкогольні напої, випивши майже дві пляшки пива. Отже, у працівника поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і лише після підтвердження такого стану, поліцейський правомірно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.
Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, не встановлено, такий складений у відповідності до положень ст.256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу, є належним, достовірним і допустимим доказом у справі. 
За наведених обставин, зазначені захисником ОСОБА_2 аргументи щодо відсутності доказів факту керування у стані алкогольного сп`яніння зазначеним вище транспортним засобом саме ОСОБА_1 та щодо порушення порядку проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, у яких, на думку захисника, взагалі були відсутні законні підстави для зупинки вищеозначеного транспортного засобу, суд відхиляє, оскільки такі твердження захисника спростовуються вищенаведеними, дослідженими в суді, належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема й відеозаписами, про які зазначено вище та на яких, з-поміж іншого, зафіксовано факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем під час дії заборон, встановлених режимом комендантської години, за порушення якої працівники поліції наділені правом зупиняти водіїв транспортних засобів, окрім того поліцейським було озвучено ОСОБА_1 , що причиною його зупинки слугувало також виконання останнім небезпечного маневру на дорозі під час здійснення повороту. При цьому, порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735)) та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Порядок №1103)), працівниками поліції, під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як свідчать вищеозначені відеозаписи, було дотримано. 
Твердження захисника щодо неналежності, недостовірності та недопустимості доказів, зокрема всіх складених працівниками поліції процесуальних документів, результату приладу «Drager Alcotest 6810» та відеозаписів, суд уважає безпідставними, з урахуванням наведених вище обставин, а також з огляду на таке.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами. 
Відповідно до п.1 розд. ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п.15 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція №1376), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція № 1395, згідно з п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Крім того, суд враховує, що ні Інструкція № 1376, ні Інструкція № 1395 не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про адміністративне правопорушення повного відео з моменту зупинки транспортного засобу. До того ж, судом не встановлено порушень вимог безперервності відеозаписів, в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018 р., чи інших порушень при їх оформленні.
Органом поліції долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів (навіть дублюючі, здійснені з різних ракурсів за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та бодікамер працівників поліції), які підтверджують усі обставини та факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому будь-яких сумнівів у достовірності та допустимості ці відеозаписи не викликають, оскільки на них у повному обсязі відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, вищеозначені, складені відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення, акт та направлення, за змістом ст.251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення та, відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, як і роздруківка з приладу «Драгер», є предметом оцінки суду, в сукупності з іншими доказами, при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому у суду відсутні правові підстави вважати, що неналежними, недостовірними чи недопустимими доказами у справі є вказані документи, зокрема й означений протокол, зміст якого відповідає тим фактичним обставинам, що були встановлені судом. Окрім того, вказані документи, зокрема й роздруківка результату тестування, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», не є єдиним джерелом доказів адміністративного правопорушення, суд також враховує інші докази, наявні у справі (у тому числі й відеозаписи, з фіксацією обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення), які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
Так, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Однак, як видно з відеозаписів, надання документів на жоден із двох технічних приладів «Drager Alcotest»,за допомогою яких пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останній не вимагав, йому було озвучено поліцейським назву приладу за допомогою якого пропонувалось пройти огляд, зокрема й того, роздруківка тесту з якого наявна у матеріалах справи, заперечень чи будь-яких сумнівів щодо технічного засобу ОСОБА_1 не висловлював, до того ж, вищеозначена роздруківка тесту приладу «Drager Alcotest 6810 ARВL 0934» від 28.02.2026 р. свідчить про те, що остання калібрування вказаного приладу відбулось 03.11.2025 р.
Окрім того, відображений на відеозаписі процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 свідчить про те, що після невдалих спроб останнього продути у наданий йому «Драгер», ОСОБА_1 для проходження огляду було надано інший технічний пристрій - «Drager Alcotest 6810 ARВL 0934», в який було вставлено новий мундштук, герметичність упакування якого перед тим була перевірена ОСОБА_1 , який зміг правильно продути прилад, при цьому був отриманий результат 1,59 ‰, зазначений у роздруківці цього приладу. Зазначений газоаналізатор - «Drager Alcotest 6810 ARВL 0934» показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані працівником поліції. Будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду на стан сп`яніння та отриманого результату такого огляду ОСОБА_1 не висловлював.
Також, відповідно до ДСТУ ЕN 15964:2014, пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню проби. При цьому слід зазначити, що згідно приписів пункту 5.2 Стандарту прилад повинен унеможливлювати вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів (тобто, використання мундштука, який вже використаний іншим п`яним водієм). Мундштук призначений тільки для одноразового використання. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.
При цьому, положеннями Інструкції по експлуатації приладу «Драгер» прямо передбачено необхідність використання саме нового мундштука для кожної особи.
Безпосередньо перед проходженням тестування, одноразовий мундштук був розпакований та встановлений поліцейським на прилад «Драгер» у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з місця події, тобто останній проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» із встановленим стерильним мундштуком і одноособово, відповідно до положень ДСТУ, використовував його для отримання результату, тому немає підстав для визнання недійсною процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» з використанням стерильного мундштука, яку проведено з дотриманням вимог ДСТУ та діючого законодавства.
Судом не встановлено будь-яких порушень під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , вищеозначених законодавчих норм, що визначають порядок проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, в тому числі й п.7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, на який посилався в суді захисник, працівниками поліції порушено не було. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість поліцейських у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності. До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень, щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину, тому немає підстав для закриття провадження в справі, про що у судовому засіданні заявляв захисник ОСОБА_1 – адвокат Федак М.Л.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що становить підвищену суспільну небезпеку, особи порушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст.23 КУпАП, з дотриманням закріплених у Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На переконання суду, визначене ОСОБА_1 стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України. 
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 
витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. 
У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Після набрання постановою законної сили:
стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, 35/2; 
стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5; 
боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 602571 від 28.02.2026 р.).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5. 

Суддя