Номер провадження: 22-ц/813/2778/26 
Справа № 507/1720/23
Головуючий у першій інстанції 
Брюховецький О.Ю.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 
від Служби у справах дітей Авангардівської селищної ради – не з`явились, 
від органу опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради – не з`явились,
переглянувши справу №507/1720/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Авангардівської селищної ради, органу опіки та піклування в особі Авангардівської селищної ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Савранського районного суду Одеської області від 17 квітня 2025 року у складі судді Брюховецького О.Ю., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 21 вересня 2023 року до суду з вищеназваним позовом, просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 ; зобов`язати Службу у справах дітей Авангардівської селищної ради надати висновок щодо доцільності/недоцільності визначення місця проживання дитини разом з матір`ю; стягнути судові витрати. 
Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 03 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено (т.3 а.с.112-118).
08 квітня 2025 року в системі «Електронний суд» представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 31000,00 грн. (матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а.с.1-3).
До заяви про ухвалення додаткового рішення додано, зокрема, докази надіслання 08 квітня 2025 року засобами «Поштова служба «Е-Пост» ОСОБА_1 з місцем реєстрації копії заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї документів.
Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 08 квітня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято та призначено до розгляду на 17 квітня 2025 року.
Додатковим рішенням Савранського районного суду Одеської області від 17 квітня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31000,00 грн. (матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а.с.21-23).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення суду. 
В апеляційній скарзі на рішення суду представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат (матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а.с.29-32).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість додаткового рішення з підстав порушення норм процесуального права полягає у наступному. Суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 та її представника про заяву, не надіслав виклик у судове засідання, чим створив перешкоду у доступі до суду. По суті заяви зазначено, що про стягнення судових витрат заявлено після закінчення дебатів та ухвалення рішення. Попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу подано не було. Відповідач не заявляв та не надавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ст.134 ЦПК України). Позивач отримала розрахунок і заяву про стягнення з неї понесених витрат, яка датована 08 квітня 2025 року, 9 квітня 2025 року, тобто через 5 днів після ухвалення рішення та закінчення дебатів (ст.141 ЦПК України). В Електронному суді станом на 02 травня 2025 року дана заява відсутня. Позивач була позбавлена можливості подати свої заперечення на заяву. Верховний Суд виходить з того, що неповідомлення учасником справи іншого учасника справи про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також не направлення на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат. Крім того, відповідач наполягав, що спору між сторонами не має, про що надав відповідну заяву. Відповідач подав заяву про стягнення витрат з пропуском строку, що є підставою для відмови у задоволенні даної заяви. Враховуючи складність справи, співмірність витрат, заробітну плату позивача (працює вчителем), ту обставину, що позивач звернулась за захистом прав дитини, а для відповідача даний позов став способом свого роду «заробітку», то це також окрема підстава для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат. Право сторони є встановлення договірних відношень з адвокатом, але надмірний тягар не повинен бути покладений на іншу сторону, яка не є стороною укладення даного договору та з нею не погоджували вартість гонорару. Тому, у разі прийняття заяви про стягнення судових витрат до розгляду, позивач просить зменшити витрати до 1000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами 3-5,9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, оскільки позивач, будучи обізнаною про надходження до суду клопотання про ухвалення судового рішення та про дату і час розгляду вказаного клопотання, не скористалась наданими їй процесуальними правами, то суд правомірно розглянув відповідне клопотання за наявними матеріалами без участі останньої. Верховний Суд виходить з того, що сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. При цьому, в судових дебатах представником відповідача повідомлено про намір скористатися правом на подання доказів на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу. Крім того, позивач в апеляційній скарзі не зазначила поважності причин та не надала жодних доказів, чому нею не подані заперечення проти судових витрат відповідача в першій інстанції та не забезпечено явку представника в судове засідання 17 квітня 2025 року щодо розгляду судом питання про стягнення судових витрат. Верховний Суд виходить з того, що суд позбавлений можливості самостійно (без клопотання сторони, що заперечує проти стягнення витрат) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач поніс фактичні витрати на правову допомогу у розмірі 31000,00 грн., що з огляду на співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт і значенням справи для сторони, витрати є неминучими, реальними та такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок позивача (матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а.с.47-49).
Представником Артемєвою К.М. в інтересах ОСОБА_1 надано відповідь на відзив (матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а.с.55-58).
Представником Петришак А.Я. в інтересах ОСОБА_3 надано заперечення на відповідь на відзив (матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а.с.66-68).
Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, частина 4 даної норми процесуального права визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).
Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позову – на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).
Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено; за результатами апеляційного перегляду справи рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Представником Петришак А.Я. в інтересах ОСОБА_3 заявлено про витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31000,00 грн.
Заяву про ухвалення додаткового рішення подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції (документ сформований в системі «Електронний суд» 08 квітня 2025 року, зареєстрований в суді 08 квітня 2025 року).
Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 квітня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення передано раніше визначеному складу суду.
Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 08 квітня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято та призначено до розгляду на 17 квітня 2025 року. Згідно інформації, розміщеної у підсистемі «Електронний суд» ухвалу постановлено 08 квітня 2025 року та надіслано до електронного суду 10 квітня 2025 року. Інформація про подальший рух справи підтверджує направлення 10 квітня 2025 року сторонам, в тому числі й позивачу, повістки про виклик у судове засідання, що підтверджено звітом про доставку судової повістки на вказану позивачем електронну пошту. Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що отримання позивачем розрахунку та заяви про стягнення з неї витрат 09 квітня 2025 року. 
З матеріалів справи вбачається, що судом вжито необхідних заходів повідомлення ОСОБА_1 про надходження заяви про ухвалення додаткового рішення та про дату, час і місце розгляду справи; посилання не забезпеченням доступу до суду безпідставні. 
На виконання вимог частини 3 статті 137 ЦПК України на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником Петришак А.Я. в інтересах ОСОБА_3 надано Договір на надання правової (правничої) допомоги (юридичних послуг) від 31 березня 2023 року, укладений між адвокатським об`єднанням «КПД Консалтинг» та ОСОБА_3 ; Додаток №1 від 31 березня 2023 року до Договору на надання правової (правничої) допомоги (юридичних послуг) від 31 березня 2023 року; Заявку на надання послуг №2 від 12 липня 2024 року до Договору на надання правової (правничої) допомоги (юридичних послуг) від 31 березня 2023 року; Додаткову угоду №1 до Заявки на надання послуг №2 від 12 липня 2024 року; Акт про надані послуги №1 до Заявки на надання послуг №2 від 12 липня 2024 року, тощо. 
Відповідно до положень частин 5, 6 статті 137 ЦПК України ОСОБА_1 неспівмірність витрат за надану ОСОБА_3 професійну правничу допомогу не доведена; клопотання про зменшення витрат не подано. 
Посилання в апеляційній скарзі на обґрунтованість витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 1000,00 грн. не узгоджується із заявленими ОСОБА_1 власне її витратами на професійну правничу допомогу.
При покладенні на ОСОБА_1 понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу визначений пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України принцип пропорційності розміру витрат розміру задоволених позовних вимог судом враховано.
Критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерій розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, баланс між інтересами учасників спору дотримано.
Підстави для скасування додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
В судовому засіданні 19 березня 2026 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами, надав учасникам справи можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на складність справи, навантаження, тривалі відключення електроенергії, відпустку суддів Погорєлової С.О. і Сєвєрової Є.С. ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 квітня 2026 року, потому через лікарняний судді Погорєлової С.О. відкладено на 21 квітня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Савранського районного суду Одеської області від 17 квітня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Авангардівської селищної ради, органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Авангардівської селищної ради про визначення місця проживання дитини – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 21 квітня 2026 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова