Справа № 673/1448/25 
Провадження № 2/673/284/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
"03" березня 2026 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області
в складі: 
головуючої судді - Грицишиної Л.В.
з участю:
секретаря судового засідання - Осієвської Н.В.,
розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором
в с т а н о в и в:
29 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до ОСОБА_1 з позовом, в якому просить стягнути з відповідача:
- заборгованість за договором № 82388 від 27.08.2021 року, яка на день подачі позову складає 23 847 грн. 37 коп. з яких: 11 496 грн. 81 коп. - заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту), 11 350 грн. 56 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1 000 грн. - заборгованість за комісіями;
??- заборгованість за договором №2599046 від 23.09.2021 року, яка утворилась станом на день подачі позову у розмірі 18 592 грн. 50 коп., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту), 15 292 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 300 грн. - заборгованість за комісіями;
?????- заборгованість за договором за договором №101599084 від 23.09.2021 року, у розмірі 32 750 грн., з яких: 5 000 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту), 26 300 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1 450 грн. - заборгованість за комісіями.
Всього просить стягнути заборгованість у розмірі 75 189 грн. 87 коп., а також судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (далі - ТОВ «ФК «Кредіплюс») та ОСОБА_1 в письмовій формі укладено договір про споживчий кредит №82388 (далі – кредитний договір №82388 від 27.08.2021 року). ТОВ «ФК «Кредіплюс» надав відповідачу кредит (перший транш) у розмірі 12 000 грн. який надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: 9 000 грн на рахунок відповідача; 3 000 грн на погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованої згідно умовами договору. Строк на який надається перший транш складає 252 дні, зі сплатою відсотків за користування першим траншом кредиту у розмірі 286,00% річних. 
Позивач вказує, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів.
Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту, а тому у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 23 847 грн. 37 коп.
28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №82388.
Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 , що виникла в зв`язку з невиконанням ним договірних зобов`язань за кредитним договором №82388.
Крім того, 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №2599046 (далі – кредитний договір №2599046 від 23.09.2021 року), згідно якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 3 000 грн строком на 15 днів. Проценти за користування кредитом становлять 562 грн. 50 коп., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту складає 300 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконало у повному обсязі у той час, як відповідач взятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування ними не сплатив.
Позивач вказує, що ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів.
Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту, а тому у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 18 592 грн. 50 коп.
Крім того, 23.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №101599084 (далі – кредитний договір №101599084 від 23.09.2021 року), згідно якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 15 днів. Проценти за користування кредитом становлять 2 250 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту складає 1 450 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконало у повному обсязі у той час, як відповідач взятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування ними не сплатив.
Позивач вказує, що ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів.
Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту, а тому у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 32 750 грн.
15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №2599046.
17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №101599084.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитними договорами №2599046, №101599084 від 23.09.2021 року.
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитними договорами №2599046, №101599084 від 23.09.2021 року.
Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у загальному розмірі 75 189 грн. 87 коп., що виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань за договорами, тому ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось за захистом своїх прав до суду. 
Ухвалою судді від 30 грудня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за зареєстрованим місцем його проживання та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про його виклик. Відзиву на позов не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.08.2021 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс»та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №82388. Відповідно до укладеного договору типом кредиту є кредитна лінія. ОСОБА_1 отримав кредит (перший транш) у розмірі 12 000 грн в наступному порядку: 9 000 грн на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 ; 3 000 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, строком на 252 днів зі сплатою відсотків за користування першим траншем кредиту у розмірі 286,00% річних, загальні витрати за першим траншем складають 16 064 грн. 16 коп. (п.п. 2.2.2, 2,3, 2.6.1, 2.7.1 Договору).
Комісія за надання першого траншу складає 16 064 грн. 16 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем складає 4 860,59% річних (п.п. 2.5, 2.8.1 Договору).
Орієнтовна загальна вартість першого траншу для позичальника складає 28 064 грн. 16 коп. відповідно до п. 2.9.1. договору процентна ставка за першим траншем складає 4 860,59% річних
ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 
Із кредитного договору №82388 від 27.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредиту ТОВ «ФК «Кредіплюс», тарифами банку, строком кредитування, підписав кредитний договір особисто.
Видачу кредитних коштів за договором від 27.08.2021 року в сумі 9 000 грн для ОСОБА_1 здійснено шляхом перерахування на картку № НОМЕР_1 , номер якої вказано відповідачем у розділі ІV Договору, що підтверджується платіжним дорученням № CRD_329172 від 27.08.2021 року.
28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №82388.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» правомірно набуло право вимоги за кредитними договорами № 82388 від 27.08.2021 року.
Крім того, судом встановлено, що 23.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2599046.
Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний ОСОБА_1 23.09.2021 року електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на його номер мобільного телефону.
За умовами договору кредиту ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором у встановлений п.1.4 Договору термін, та виконати інші зобов`язання, передбачені договором.
За умовами договору сума кредиту становить 3 000 грн., строк кредиту – 15 днів з 23.09.2021 року, термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 08.10.2021 року (п.1.2-1.4 Договору).
Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 300 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору).
За умовами договору кредиту, проценти за користування кредитом становлять 562 грн. 50 коп, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п.1.5.2, 1.6, 1.7 договору).
Згідно з п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
23.09.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало суму кредиту в розмірі 3 000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_2 , згідно квитанції ТОВ «ФК «Елаєнс» від 23.09.2021 року., тобто, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №2599046.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року.
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 2599046 від 23.09.2021 року.
Водночас, судом встановлено, що 23.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №101599084.
Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний ОСОБА_1 23.09.2021 року електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на його номер мобільного телефону.
За умовами договору кредиту ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором у встановлений п.1.4 Договору термін, та виконати інші зобов`язання, передбачені договором.
За умовами договору сума кредиту становить 5 000 грн., строк кредиту – 15 днів з 23.09.2021 року, термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 08.10.2021 року (п.1.2-1.4 Договору).
Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 1 450 грн., яка нараховується за ставкою 29 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору).
За умовами договору кредиту, проценти за користування кредитом становлять 2 250 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п.1.5.2, 1.6, 1.7 договору).
Згідно з п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
23.09.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало суму кредиту в розмірі 5 000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_2 , згідно квитанції ТОВ «ФК «Елаєнс» від 23.09.2021 року., тобто, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №101599084.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №101599084 від 23.09.2021 року.
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 101599084 від 23.09.2021 року.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.
Отже, підписання кредитних договорів №82388 від 27.08.2021 року, №2599046 від 23.09.2021 року та №101599084 від 23.09.2021 року свідчить про те, що ОСОБА_1 усі умови цілком зрозумів і своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вищевказані кредитні договори №2599046 від 23.09.2021 року та №101599084 від 23.09.2021 року підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 82388 від 27.08.2021 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором станом на 12.12.2025 року становить 23 847 грн. 37 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 11 496 грн. 81 коп. ;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11 350 грн. 56 коп.;
- заборгованість за комісіями - 1 000 грн.;
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором станом на 12.12.2025 року склала 18 592 грн. 50 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 3 000 грн.; 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги –15 292 грн. 50 коп. 
- заборгованість за комісіями - 3 000 грн.;
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №101599084 від 23.09.2021 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором станом на 12.12.2025 року склала 32 750 грн., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 5 000 грн.; 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги –26 300 грн. 
- заборгованість за комісіями – 1 450 грн.;
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом враховується правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. 
В п.54 вказаної Постанови, Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Щодо нарахування заборгованості за кредитним договором № 82388 від 27.08.2021 року, суд зазначає наступне.
Надані позивачем та досліджені судом письмові докази свідчать про те, що 27.08.2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФК «Кредіплюс» в письмовій формі кредитний договір, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 9 000 грн., водночас нарахувавши 3 000 грн. комісії, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у порядку, визначеному договором.
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти, не сплатив проценти за користування ними.
У подальшому за договором факторингу ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило право вимоги за цим договором кредиту ТОВ «Факторинг Партнерс».
Однак, ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором №82388 від 27.08.2021 року повернув лише частково, що вбачається з картки обліку виконання договору. Відповідно до п. 2.9.1. договору відповідач був повідомлений про орієнтовну загальну вартість першого траншу, яка складає 28 064 грн. 16 коп., тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, а також процентів та комісієює доведеними належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі, підлягають задоволенню.
Що стосується розміру процентів за користування грошовими коштами за вказаним договором кредиту, то суд зважає на наступне.
Як вбачається з п.2.61. наявного у матеріалах справи кредитного договору №82388 від 27.08.2021, кредит надається строком 252 дні.
Пунктом 2.3 кредитного договору Сторони погодили проценти за користування першим траншом за ставкою 286,00 % річних.
Згідно наявної в матеріалах справи картки обліку виконання договору №82388 від 08.09.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом 252 днів нараховувались відсотки за користування кредитом за ставкою 286,00 % річних, строком до 06.05.2022 року. 
Відтак, суд вважає обґрунтованими нарахування процентів за кредитним договором № 82388 від 27.08.2021 року у розмірі 11 350 грн. 56 коп.
Щодо нарахування процентів за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року, суд зазначає наступне.
Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4 договору про споживчий кредит №2599046 від 23.09.2021 року, кредит надається строком на 15 днів з 23.09.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 08.10.2021.
Пунктом 1.5.2 договору кредиту визначено, що розмір процентів за користування кредитом становить 562 грн. 50 коп, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 300 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово згідно з п.1.5.1 договору.
У п.2.3 договору кредиту сторони передбачили пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних умовах.
Так, відповідно до п.2.3.1.1 Договору кредиту, для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Пункт 2.3.1.2 договору кредиту визначає пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Так, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.
Із долучених позивачем матеріалів, зокрема із відомостей про щоденні нарахування та погашення, вбачається, що ОСОБА_1 не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за період строку кредитного договору з 23.09.2021р. по 08.10.2021 включно. Відповідно до п. 2.3.1.2 договору, строк кредитування було продовжено на 60 днів за стандартно (базовою) ставкою за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 , протягом пролонгації строком на 60 днів (до 07.12.2021 року) жодних погашень заборгованості за договором також не вчиняла.
Судом враховується, що відповідачу нараховувалися проценти за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року за період з 23.09.2021 по 08.10.2021 року (15 календарних днів) відповідно до умов п. 1.5.2 Договору за зниженою процентною ставкою 1,25% в день. 
У подальшому, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту на дату закінчення строку дії договору та фактичним продовженням користування кредитними коштами, на підставі п. 2.3.1.2 Договору було здійснено пролонгацію кредиту на стандартних (базових) умовах, із встановленням процентної ставки у розмірі 5 % (150 грн.) на день на строк до 60 днів (07.12.2021 року). Однак, згідно відомостей про щоденні нарахування, ставка у розмірі 5% нараховувалась лише протягом 09.10.2021 та 27.10.2021 року. У подальшому нарахування здійснювались у розмірі 30 грн. за день. При цьому загальна тривалість нарахування процентів не перевищила строку у 60 днів у відповідності до п.2.3.1.2. Договору.
Отже, суд прийшов до висновку, що обґрунтованою є загальна сума заборгованості за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року в розмірі 7 942 грн. 50 грн.
15.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22. Відповідно до п.2.3 клієнт (ТОВ «Мілоан») відступає факторові (ТОВ «Вердикт Капітал») право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 року то ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача у сумі 7 942 грн. 50 грн. 
Водночас, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» здійснювалося нарахування відповідачу відсотків за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 року, тобто після закінчення строку кредитного договору. 
Отже, враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування, право нараховувати передбачені кредитним договором проценти припиняється, тому вимога позивача про стягнення процентів у розмірі 15 292 грн. 50 коп., є безпідставною, оскільки нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України.
Щодо нарахування процентів за кредитним договором №1001599084 від 23.09.2021 року, суд зазначає наступне.
Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4 договору про споживчий кредит №1001599084 від 23.09.2021 року, кредит надається строком на 15 днів з 23.09.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 08.10.2021.
Пунктом 1.5.2 договору кредиту визначено, що розмір процентів за користування кредитом становить 2 250 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 1 450 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово згідно з п.1.5.1 договору.
У п.2.3 договору кредиту сторони передбачили пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних умовах.
Так, відповідно до п.2.3.1.1 Договору кредиту, для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Пункт 2.3.1.2 договору кредиту визначає пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Так, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.
Із долучених позивачем матеріалів, зокрема із відомостей про щоденні нарахування та погашення, вбачається, що ОСОБА_1 не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за період строку кредитного договору з 23.09.2021р. по 08.10.2021 включно. Відповідно до п. 2.3.1.2 договору, строк кредитування було продовжено на 60 днів за стандартно (базовою) ставкою за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 , протягом пролонгації строком на 60 днів (до 07.12.2021 року) жодних погашень заборгованості за договором також не вчиняла.
Судом враховується, що відповідачу нараховувалися проценти за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року за період з 23.09.2021 по 08.10.2021 року (15 календарних днів) відповідно до умов п. 1.5.2 Договору за зниженою процентною ставкою 3,00% в день. 
У подальшому, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту на дату закінчення строку дії договору та фактичним продовженням користування кредитними коштами, на підставі п. 2.3.1.2 Договору було здійснено пролонгацію кредиту на стандартних (базових) умовах, із встановленням процентної ставки у розмірі 5 % (250 грн.) на день на строк до 60 днів (07.12.2021 року). Однак, згідно відомостей про щоденні нарахування, ставка у розмірі 5% нараховувалась лише протягом 09.10.2021 та 27.10.2021 року. У подальшому нарахування здійснювались у розмірі 50 грн. за день. При цьому загальна тривалість нарахування процентів не перевищила строку у 60 днів у відповідності до п.2.3.1.2. Договору.
Отже, суд прийшов до висновку, що обґрунтованою є загальна сума заборгованості за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року в розмірі 15 500 грн.
17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62. Відповідно до п.2.3 клієнт (ТОВ «Мілоан») відступає факторові (ТОВ «Вердикт Капітал») право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 року до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача у сумі 15 500 грн. 
Водночас, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» здійснювалося нарахування відповідачу відсотків за кредитним договором №1001599084 від 23.09.2021 року за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 року, тобто після закінчення строку кредитного договору. 
Отже, враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування, право нараховувати передбачені кредитним договором проценти припиняється, тому вимога позивача про стягнення процентів у розмірі 26 300 грн., є безпідставною, оскільки нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами №82388 від 27.08.2021 року, №2599046 від 23.09.2021 року та №1001599084 від 23.09.2021 року підлягають частковому задоволенню.
Отже, за кредитним договором №82388 від 27.08.2021 року, з ОСОБА_1  на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути заборгованість в сумі 23 847 грн. 37 коп., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 11 496 грн. 81 коп. ;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11 350 грн. 56 коп.;
- заборгованість за комісіями - 1 000 грн.;
Водночас, за кредитним договором №2599046 від 23.09.2021 року, з ОСОБА_1  на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути 7 942 грн. 50 грн., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 3 000 грн.; 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги –4 642 грн. 50 коп. 
- комісія – 300 грн.
Крім того, за кредитним договором №1001599084 від 23.09.2021 року, з ОСОБА_1  на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути 15 500 грн., з яких: 
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 5 000 грн.; 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги –9 050 грн. 
- комісія – 1 450 грн.
Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс», яка підлягає стягненню складає 47 289 грн. 87 коп.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір про надання правової допомоги №02-07/2024.
Згідно заявки на надання юридичної допомоги №1396 від 03.11.2025 року, акта №23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року вбачається, що вартість наданих Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 25 000 грн. 
Однак, враховуючи, часткове задоволення позовних вимог, суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, прийшов до висновку, що з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 723 грн. 48 коп. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 523 грн. 54 коп.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитними договорами №82388 від 27.08.2021 року, №2599046 від 23.09.2021 року та №1001599084 від 23.09.2021 року заборгованість у розмірі 47 289 грн. 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 1 523 грн. 54 коп.судового збору та 15 723 грн. 48 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: , вул. Ґедройця Єжи,6, офіс 521 м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 09.03.2026 року. 

Суддя:	  	Л.  В.  Грицишина