КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2565/2026 Доповідач - Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 760/10599/25
16 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
- Рейнарт І.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» - Яценко Тетяни Юріївни на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Тесленко І. О., у цивільній справіза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначало, що ТОВ «Новобудова» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги. 
На підставі Рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №90/0/5-07 від 25.06.2007 року та Авізо №394 від 24.07.2009 року - ТОВ «Новобудова» надає комунальні послуги, здійснює технічне обслуговування та утримання приміщення підземного паркінгу по АДРЕСА_1 в межах затверджених кошторисів на утримання.
Згідно рішення Київської міської ради IV сесії V скликання від 08.02.2007 року №149/810 АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1. 
ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 у паркінгу на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2008 року. 
Між позивачем-ТОВ «Новобудова» та відповідачем - ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) від 25.12.2008 року, згідно п. 2.1.5 якого остання зобов`язалась «щомісячно у термін до 20-го числа сплачувати кошти на утримання машиномісця відповідно до затвердженого розрахунку витрат по утриманню підземної автостоянки (паркінгу)». 
Однак, відповідач ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання за договором, не здійснювала систематично в повному обсязі оплату наданих позивачем послуг по утриманню підземного паркінгу, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, сума якої за період з 01.01.2024 року по 01.05.2025 року становить 5 678 (п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 03 коп. 
Згідно зі складових (тарифу) вартості послуги по утриманню паркінгу, тариф на 1 машиномісце (з ПДВ) (з приміткою, що вартість комунальних послуг в рахунках на оплату буде визначатися щомісячно згідно фактичних показників приладів обліку за відповідний період) з 01.01.2024 року становить 667 грн. 02 коп. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Згідно вимог ч. 2 цієї ж статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Враховуючи вищевикладене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті вартості за спожиті послуги по утриманню підземного паркінгу за період з 01.01.2024 року по 01.05.2025 року на користь ТОВ «Новобудова» 6 259 (шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 82 коп., з яких: основний борг 5 678 (п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 03 коп., 3 % річних від простроченої суми 116 (сто шістнадцять) гривень 38 коп., індекс інфляції 465 (чотириста шістдесят п`ять) гривень 41 коп., а також витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, 08 вересня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» - Яценко Тетяна Юріївна подала апеляційну скаргу в якій просила рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ « Новобудова».
Посилається на те, що ТОВ «Новобудова» вважає, що суд першої інстанції неналежним чином вивчив докази, які підтверджують вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиті нею послуги з утримання підземної автомобільної стоянки (паркінгу), не надав їм юридичну оцінку, а тому безпідставно залишив позов без задоволення. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що для обслуговування паркінгу та утримання його в належному стані (охорона, утримання протипожежного димовидалення, прибирання) позивачем - ТОВ «Новобудова» укладені договори зі спеціалізованими підрядними організаціями, зокрема: договір № 3218017 про постачання електричної енергії від 02.12.2004 року; ??договір № 122 ТО на технічне обслуговування автоматичної установки пінного пожежогасіння в приміщеннях паркінгу від 01.02.2011року; ??договір № П-491/05/С9 про спостереження за установками пожежної автоматики на об?єкті від 25.08.2009 року; ??договір № 04967/5-06 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 29.09.2004 року; і?ндивідуальний договір № 04847/8-01 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (на власні (загальнобудинкові) потреби житлового будинку) від 17.01.2024 року. 
Вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 є співвласником паркінгу. Машиномісце № 68, яке належить відповідачці, не є відокремленим, а знаходиться у паркінгу на 154 машиномісць. Паркінг має місця загального користування та на його утримання (електропостачання, охорона, утримання систем протипожежної автоматики, димовидалення, прибирання) позивачем - ТОВ «Новобудова» сплачуються кошти суб?єктам господарювання, які ці послуги надають. Відповідно, відповідачка є споживачем цих послуг, окремих договорів від власного імені на надання таких послуг вона не укладала та за ці послуги протягом спірного періоду коштів нікому не сплачувала.
Звертає увагу суду на те, що витрати з утримання паркінгу розраховані, виходячи із фактичних витрат на утримання за попередній період з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість, шляхом ділення на загальну кількість машиномісць у паркінгу - 154 машиномісць. Згідно складових (тарифу) вартості послуги по утриманню паркінгу, тариф на 1 машиномісце (з ПДВ) (з *приміткою, що вартість комунальних послуг в рахунках на оплату буде визначатися щомісячно згідно фактичних показників приладів обліку за відповідний період) з 01.01.2024 року становить 667 грн. 02 коп.
Зазначає, що ОСОБА_1 не надано доказів на спростування визначеної у розрахунках впродовж спірного періоду суми щомісячного платежу, в установленому порядку зазначені розрахунки не оскаржено. 
Апелянт вважає, що відповідач знала та повинна була (проявивши розумну обачність) знати, що розмір складових у витратах по утриманню та обслуговуванню паркінгу з моменту укладення договору між сторонами у 2008 році, тобто впродовж 17 років, неодноразово змінювався в силу об?єктивних причин (підняття тарифу на електроенергію, зростання вартості закупівельних матеріалів, підняття тарифів спеціалізованих підприємств, збільшення мінімальної заробітної плати, тощо).
Посилається на те, що про зміну вартості послуги з утримання паркінгу ТОВ «Новобудова» щоразу інформує власників машиномісць шляхом розміщення відповідних оголошень у приміщенні паркінгу та на своєму офіційному веб-сайті.
Вказує на те, що за весь час існування договірних відносин між ТОВ «Новобудова» та співвласниками паркінгу, у зв?язку із зміною вартості послуг по утриманню підземного паркінгу з 01 січня кожного наступного року, відповідно до ст. 641 ЦК України, ТОВ «Новобудова» рахунками за січень здійснювало оферту нової вартості послуг, та відповідна оплата співвласниками паркінгу рахунків за послугу була прийняттям ними пропозиції (акцепту) нової ціни договору (4.2 ст.642 ЦК України). Однак, відповідач з січня 2024 року сплачує за надані позивачем послуги не у повному обсязі, що призводить до накопичення у останньої перед позивачем заборгованості. Неодноразові звернення ТОВ «Новобудова» з проханням погасити існуючу заборгованість, відповідачем ОСОБА_1 постійно ігноруються, посилаючись на неіснуючі причини для відвернення, покладеного на неї договором та в силу вимог закону обов`язку зі сплати відповідних послуг, як сторони договору та власника машиномісця № НОМЕР_1 у паркінгу.
Зазначає, що надання послуг з утримання підземної автомобільної стоянки (паркінгу), в тому числі і по машиномісцю №68 ТОВ «Новобудова» продовжується у тому ж об?ємі, а тому відсутність додаткових угод до договору, якими б погоджувалася вартість надання послуг з відповідачем - ОСОБА_1 , як з власником машиномісця № НОМЕР_1 у паркінгу, не є підставою для звільнення її від зобов?язань нести витрати по оплаті вартості обслуговуванню паркінгу.
Апелянт вважає, що посилання суду першої інстанції на відсутність підписаних між позивачем та відповідачем додаткових угод щодо збільшення розміру щомісячних платежів (тарифу), не свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову оскільки, незважаючи на відсутність додаткових угод до договору, між сторонами у справі фактично склалися саме такі зобов?язальні відносини, адже позивач надає відповідачу послуги з утримання і обслуговування паркінгу, в якому розміщені машиномісця, які не можуть бути відокремлені, а тому відповідач, як власник цього нерухомого майна, зобов?язаний їх оплачувати. Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2020 року в справі N 761/48615/18.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що згідно рішення правління Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» №90/0/5-07 від 25.06.2007 року, підземний паркінг по вул. Г. Гонгадзе 21-В (вул. Деснянська, між ж/б 1, 2), передано на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження - ТОВ «Новобудова» (а.с. 11 - 12).
Відповідно до Авізо №394 від 24 липня 2009 року, Холдинговою компанією «Київміськбуд» передано ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди криту автостоянку вул. Деснянська, поштова адреса об`єкту: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. 05.12.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №3801, ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 у наземно - підземній автомобільній стоянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
25.12.2008 року між ТОВ «Новобудова» ( виконавець) та ОСОБА_1 , як власником машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено договір про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу), за умовами якого виконавець зобов`язався надавати платні послуги по санітарному і технічному обслуговуванню машиномісця та інженерного обладнання паркінгу, надання комунальних послуг, а також послуг по охороні паркінгу, а власник машиномісця зобов`язався сплатити вартість утримання машиномісця та інженерного обладнання паркінгу, за охорону паркінгу, а також вартість комунальних послуг згідно показників приладів обліку.
Як вбачається з п.3.1. вказаного договору, власник вносить щомісячно плату за надання послуг по даному договору відповідно додатку №1, не пізніше 20 числа поточного місяця на р/р виконавця; вартість комунальних послуг в розрахункових книжках буде визначена згідно показників приладів обліку за відповідний період.
Відповідно до вимог п.3.2. договору, за погодженням сторін до даного договору можуть бути внесені доповнення, додатки в разі зміни мінімальної заробітної плати, цін і тарифів на експлуатаційні та комунальні послуги, підтверджені нормативними документами з дня їх зміни.
Також, позивачем було надано додаток №1 до укладеного між сторонами договору, який підписано відповідачем- ОСОБА_1 , а саме, розрахунок витрат на утримання автостоянки по АДРЕСА_1 , на 154 машиномісць (при умові наявності одного посту охорони), згідно якого вартість послуги з утримання паркінгу, що підлягає сплаті власниками 1 машиномісця з ПДВ становить 180,32 грн на місяць.( а.с. 15).
Згідно розрахунку вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , які введені в дію з 01 січня 2024 року, вартість послуг по утриманню паркінгу, що підлягає оплаті власниками машиномісць з ПДВ - 667, 02 грн (а.с. 16).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з утримання паркінгу за період з січня 2024 року по квітень 2025 року включно відповідач - ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 5 678,03 грн.( а.с. 35).
Згідно розрахунку 3 % річних заборгованість становить 116, 38 грн., інфляційні втрати- 465, 41 грн. 
Позивачем надано до матеріалів справи договір про постачання електричної енергії №32180117 від 02.12.2004 року (а.с. 17 - 20), Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 21), договір №122 ТО на технічне обслуговування автоматичної установки пінного пожежогасіння в приміщенні паркінгу від 01.02.2011 року (а.с. 22 - 23), договір про спостереження за установками пожежної автоматики на об`єкті від 25.08.2009 року (а.с. 24 - 25), договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 29.09.2004 року (а.с. 26 - 27), індивідуальний договір №04847/8-01 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (на власні (загальнобудинкові) потреби житлового будинку) від 17.01.2024 року (а.с. 30 - 33).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу, суд першої інстанції посилався на відсутність доказів погодження між сторонами договору збільшення розміру вартості послуг за одне машиномісце з 180,32 грн до 667,02 грн, а тому доводи позивача про наявність у відповідачки заборгованості за надані позивачем послуги з утримання паркінгу є безпідставними. Беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном - стаття 360 ЦК України.
З наданих сторонами доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 у наземно - підземній автомобільній стоянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі - продажу від 05 грудня 2008 року (а.с. 13).
Згідно рішення правління Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» №90/0/5-07 від 25.06.2007 року, підземний паркінг по АДРЕСА_3 , 2), передано на баланс, обслуговування, і експлуатацію без права відчуження - ТОВ «Новобудова» (а.с. 11 - 12).
25.12.2008 року між ТОВ «Новобудова» ( виконавець) та ОСОБА_1 , як власником машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) ( а.с. 14). 
Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану його послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України), та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно умов підписаного між ТОВ «Новобудова» та ОСОБА_1 25 грудня 2008 року договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу), сторони дійшли згоди щодо порядку оплати за надані послуги, а також вартості вказаних послуг.
Згідно додатку №1 до укладеного між сторонами договору, який підписано відповідачем по справі - ОСОБА_1 , розрахунок витрат на утримання автостоянки по АДРЕСА_1 , на 154 машиномісць (при умові наявності одного посту охорони), вартість послуги з утримання паркінгу, що підлягає сплаті власниками 1 машиномісця з ПДВ становить 180,32 грн на місяць.( а.с. 15).
Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості з оплати вартості наданих послуг по утриманню паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 5678 грн.03 коп. за період з 01.01.2024 року по 01.05.2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» зазначало, що з 01 січня 2024 року вартість послуг по утриманню паркінгу, що підлягає оплаті власниками машиномісць з ПДВ визначена у розмірі 667, 02 грн. Згідно наданого розрахунку заборгованості за послуги з утримання паркінгу за період з 01 січня 2024 року по 01 травня 2025 року відповідач ОСОБА_1 частково сплачувала вартість наданих послуг та має заборгованість у розмірі 5678 грн 03 коп ( а.с. 35).
При цьому, як вбачається з п.3.1. договору, власник вносить щомісячно плату за надання послуг по даному договору відповідно додатку №1 не пізніше 20 числа поточного місяця на р/р виконавця; вартість комунальних послуг в розрахункових книжках буде визначена згідно показників приладів обліку за відповідний період.
Відповідно до п.3.2. договору, за погодженням сторін до даного договору можуть бути внесені доповнення, додатки в разі зміни мінімальної заробітної плати цін і тарифів на експлуатаційні та комунальні послуги, підтвердженими нормативними документами з дня їх зміни.
Аналіз положень укладеного між сторонами договору свідчить про те, що доповнення чи зміни до вказаного договору можуть бути внесені в разі зміни мінімальної заробітної плати, цін і тарифів на експлуатаційні та комунальні послуги, за погодженням сторін договору.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надаючи оцінку наданим доказам з урахуванням вимог матеріального права та умов укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачем ТОВ « Новобудова» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між сторонами додаткових угод про внесення змін до укладеного договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу), зокрема, щодо вартості наданих послуг.
Надані позивачем розрахунки вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 , які вводяться в дію з 01.01.2024 року, не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , в справі відсутні докази направлення позивачем пропозиції відповідачці щодо погодження нею змін до договору в частині визначення вартості щомісячної оплати наданих послуг в розмірі 667,02 грн. та прийняття відповідачкою вказаної пропозиції, а тому вказана вартість послуг не погоджена обома сторонами договору.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність у матеріалах справи доказів погодження збільшення розміру вартості послуг між позивачем та відповідачем, вартість наданих послуг (з щомісячної оплати в розмірі 180,32 грн) за період з 01.01.2024 року по 01.05.2025 року становить 2 885,12 грн., при цьому, за вказаний період відповідачка здійснила оплату на загальну суму 6 000 грн., а тому заборгованість відповідачки перед позивачем за період з 01.01.2024 року по 01.05.2025 року відсутня і позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Окрім того, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки сума заборгованості, яка підлягала стягненню за основним зобов`язанням, була сплачена відповідачем до подачі позову.
Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Новобудова» щоразу інформувало власників машиномісць щодо зміни вартості їх утримання шляхом розміщення відповідних оголошень у приміщені паркінгу та на офіційному веб-сайті, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як вони не грунтуються на вимогах п. 3.2. укладеного між сторонами договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) від 25 грудня 2008 року, який визначає, що зміни, доповнення до даного договору можуть бути внесені за погодженням сторін. Таких доказів матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги про те що, незважаючи на відсутність укладених між сторонами додаткових угод до договору, між ними фактично склалися саме такі зобов?язальні відносини, адже позивач надає відповідачу послуги з утримання і обслуговування паркінгу, в якому розміщені машиномісця, які не можуть бути відокремлені, послуги фактично надаються, а тому відповідач, як власник цього нерухомого майна, зобов?язаний їх оплачувати, подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2020 року в справі N 761/48615/18, колегія суддів відхиляє, оскільки у справі № 761/48615/18 встановлено інші фактичні обставини справи, у вказаній справі був відсутній договір про надання послуг. При цьому, у справі, яка переглядається, наявний підписаний сторонами договір про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) від 25 грудня 2008 року, де у пункті 3.2. чітко визначено порядок внесення доповнень, додатків у разі зміни мінімальної заробітної плати, цін і тарифів на експлуатаційні та комунальні послуги , що здійснюється лише за погодженням сторін.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права та ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову в позові.
Всі інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» - Яценко Тетяни Юріївни слід залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення без змін, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» - Яценко Тетяни Юріївни залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: