ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 711/2239/25		
Провадження № 22-ц/821/14/26		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 
представник позивача: адвокат Штепа Руслан Петрович
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Юрченка Юрія Івановича на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2025 року (постановлену під головуванням судді Скляренко В.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст ухвали складений 28 липня 2025 року) про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів , -

в с т а н о в и в :

07 липня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про скасування заходів забезпечення позову.
В обгрунтування поданого клопотання зазначав, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на частину житлового будинку, загальною площею 488,1кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та частину земельної ділянки, загальною площею 0,114 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0066, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), - шляхом заборони суб`єктам владних повноважень, державним реєстраторам, нотаріусам, іншим органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати реєстраційні дії, що стосуються відчуження вищезазначеного нерухомого майна.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.05.2025 ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 - змінено із вказівкою, що позов забезпечується шляхом заборони суб`єктам владних повноважень, державним реєстраторам, нотаріусам, іншим органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати реєстраційні дії, що стосуються відчуження вищевказаного майна.
Вказує, що під час прийняття обох судових рішень суди не мали в розпорядженні висновку експерта від 26.05.2025 №66, яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 , зображення якого міститься у копії боргової розписки від імені ОСОБА_2 (позичальник), датованої 10 вересня 2019 року – виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою, з наслідуванням його підпису.
На підставі наведеного, ОСОБА_2 просив скасувати заходи забезпечення позову, застосовані судом у справі №711/2239/25, а саме: заборону суб`єктам владних повноважень, державним реєстраторам, нотаріусам, іншим органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати реєстраційні дії, що стосуються відчуження частини житлового будинку, загальною площею 488,1кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та частини земельної ділянки, загальною площею 0,114га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0066, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову - відмовлено.
Ухвала суду, зокрема, мотивована тим, що оцінку доказам, наданим сторонами, суд може дати лише під час ухвалення судового рішення, з наведенням результатів такої оцінки в мотивувальній частині рішення, і жоден із доказів не має для суду заздалегідь встановленої сили, в тому числі, і висновок експерта.
Суд зазначив, що розгляд цивільної справи №711/2239/25 на даний час триває, проводиться підготовче судове засідання. Представником відповідача – адвокатом Юрченком Ю.І. заявлене клопотання про призначення по справі комплексної (почеркознавчої та технічної) судової експертизи щодо вищезгаданої боргової розписки ОСОБА_2 від 10.09.2019, а саме щодо дати її складання та її підпису ОСОБА_2 чи іншою особою та дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі, поданій 11 серпня 2025 року засобами підсистеми «Електронний суд», представник ОСОБА_2 - адвокат Юрченко Ю.І., вважаючи ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року необгрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом обставин справи, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи, просить вказану ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про скасування заходів забезпечення позову була подана до суду 04.07.2025 і тільки 18.07.2025 суд надіслав повістку про призначення розгляду даного клопотання на 25.07.2025 року, тобто із порушенням вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Вважає дії суду першої інстанції упередженими по відношенню до заявника.
Судом не було дотримано принципів справедливості та рівноправності сторін, які полягали в тому, що суд задовольнив клопотання позивача про застосування заходів забезпечення позову та відмовив у застосуванні зустрічного забезпечення позову, за відсутності у позивача будь-якого майна.
Вказує, що забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.
Крім того, обставини, які зазначені в заяві про забезпечення позову, не відповідають дійсності, оскільки відповідач жодні грошові кошти від позивача не отримував, будь-якого договору не підписував.
Зважаючи на доказ (висновок експерта) того факту, що підпис під розпискою від 10.09.2019 не є підписом ОСОБА_2 , відповідно, це є доказом того, що ОСОБА_2 зазначену розписку не підписував і вказана розписка свідчить про той факт, що договір позики є неукладеним, тому наявні підстави для відмови в задоволенні як позову так і відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.
На думку скаржника, суд безпідставно вважає, що для забезпечення позову достатньо заяви позивача, однак для скасування забезпечення позову недостатньо заяви відповідача, і навіть доказів щодо відсутності фактів, про які стверджує позивач – недостатньо.
Суд безпідставно самоусунувся від врахування висновку експерта, поданого відповідачем, в порушенням вимог ст.ст. 89, 256 та 103 ЦПК України.
Вказує, що стороною відповідача вже надано висновок експерта від 26.05.2025, яким встановлено, що підпис під розпискою, датованою 10.09.2019, не є підписом ОСОБА_2 .
Вважає, що відповідно вже відсутня необхідність в призначенні експертизи і в суду вже наявний беззаперечний доказ факту непідписання розписки ОСОБА_2 , що однозначно виключає необхідність в подальшому застосуванні заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.
Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Із матеріалів даної справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення грошових коштів на підставі розписки від 10.09.2019.
Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на частину житлового будинку, загальною площею 488,1кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та частину земельної ділянки, загальною площею 0,114га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0066, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), - шляхом заборони суб`єктам владних повноважень, державним реєстраторам, нотаріусам, іншим органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати реєстраційні дії, що стосуються відчуження вищезазначеного нерухомого майна.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.05.2025 ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 змінена, із зазначенням, що позов забезпечується шляхом заборони суб`єктам владних повноважень, державним реєстраторам, нотаріусам, іншим органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати реєстраційні дії, що стосуються відчуження вищевказаного майна.
На підставу необхідності скасування заходів забезпечення позову, сторона відповідача посилалась на висновок експерта № 66 від 26.05.2025, згідно якого підпис від імені ОСОБА_2 , зображення якого міститься у копії боргової розписки від імені ОСОБА_2 , датованої 10.09.2019- виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою, з наслідуванням його підпису.
Вирішуючи питання скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оцінку доказам , наданим сторонами, суд може дати лише під час ухвалення судового рішення, з наведенням результатів такої оцінки в мотивувальній частині рішення, і жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, в тому числі, і висновок експерта.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується та вважає їх достатньо аргументованими з огляду на те, що оцінка доказів щодо предмету спору не здійснюється під час вирішення питання застосування заходів забезпечення позову чи скасування заходів забезпечення позову, а суд оцінює лише адекватність та необхідність заходів, тоді як докази досліджуються під час вирішення спору.
Вирішуючи питання про скасування забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.
Також судом вірно зазначено, що розгляд цивільної справи № 711/2239/25 на даний час триває, проводиться підготовче засідання і стороною відповідача заявлено клопотання про призначення по справі комплексної почеркознавчої та технічної судової експертизи щодо боргової розписки від 10.09.2019.
На підставі вищевикладених обставин, суд, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
Щодо доводів апеляційної скарги, що заява про скасування заходів забезпечення позову була подана до суду 04.07.2025 і тільки 18.07.2025 суд надіслав повістку про призначення на 25.07.2025 розгляду даного клопотання, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, колегія суддів виходить із наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 04.07.2025 стороною відповідача було сформовано клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даній справі в системі «Електронний суд», проте, зареєстровано даний документ було судом першої інстанції 07.07.2025 і в цей же день передано судді для розгляду.
Водночас, 04.07.2025 стороною відповідача також було сформовано в системі « Електронний суд» заяву про відвід судді, який також було зареєстровано судом першої інстанції 07.07.2025 та передано судді.
09.07.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу №711/2239/25 передано до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для визначення судді для розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Юрченка Ю.І. про відвід головуючому у справі – судді Скляренко В.М. в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025, для розгляду заяви про відвід судді, визначено суддю Константина В.М.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.07.2025 заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Юрченка Ю.І. про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від розгляду справи № 711/2239/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів – залишено без задоволення.
Цього ж дня справу передано головуючому судді для продовження розгляду.
Крім того, на 10.07.2025 було призначено підготовче засідання у даній справі, і стороною відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи відносно заяви про відвід суддів та клопотання про відкладення розгляду справи, призначені на 10.07.2025 ( а.с. 95, 104 т. 4).
10.07.2025 у судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Юрченко Ю.І. не були присутні і судом було оголошено перерву до 22.09.2025 до 14:00 год, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №4824445 від 10.07.2025 ( а.с.126-127 т.4), про що повідомлено учасників справи, зокрема, відповідача та його представника.
18.07.2025 судом було призначено розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову на 25.07.2025 на 11:00 год та повідомлено сторони, зокрема відповідача та його представника.
Із наведеного слідує, що судом першої інстанції призначено та розглянуто заяву про скасування заходів забезпечення позову із порушенням 5-денного строку, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, проте, вказані порушення не впливають на законність та правильність оскаржуваної ухвали.
Посилання в апеляційній скарзі, що судом не було дотримано принципів справедливості та рівноправності сторін, які полягали в тому, що суд задовольнив клопотання позивача про застосування заходів забезпечення позову та відмовив у застосуванні зустрічного забезпечення позову, за відсутності у позивача будь-якого майна, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, оскільки питання правомірності застосування заходів забезпечення (в т.ч. питання зустрічного забезпечення) не є предметом дослідження під час розгляду заяви про їх скасування. 
Доводи скаржника, що суд безпідставно самоусунувся від врахування висновку експерта, поданого відповідачем, в порушенням вимог ст.ст. 89, 256 та 103 ЦПК України, є безпідставними, оскільки при розгляді питань забезпечення позову суд не досліджує докази по суті справи, а лише перевіряє наявність підстав для застосування чи скасування таких заходів. Врахування доказів сторін відбувається під час розгляду справи по суті.
Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Юрченка Ю.І. суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, якою було відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову, є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Юрченка Юрія Івановича – залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2025 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуюча     О.В. Карпенко

Судді   О.М. Новіков

Л.І. Василенко

/ повний текст постанови суду виготовлений 27 березня 2026 року/