ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1177/26 Справа № 199/16597/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - СЕНЧИШИН Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 квітня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
Красюка І.В. (приймає участь в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Красюка І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 22 листопада 2025 року о 02 год. 48 хв. ОСОБА_1 , в районі будинку № 131-м по вул. Івана Нечуй-Левицького у м. Дніпро, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Красюк І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення..
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- ОСОБА_1 не повідомлено про підстави зупинення транспортного засобу;
- зазначає, що постанова ЕНА №6199426 за ч.1 ст.121-3 КУпАП є незаконною та недопустимою як доказ, оскільки була складена іншим поліцейським від імені уповноваженого інспектора з порушенням вимог КУпАП;
- відеозапис не містить відомостей про те, що перед зупинкою транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 ;
- поліцейський повинен був зафіксувати на службову камеру рух транспортного засобу конкретною особою;
- поліцейський склав лише один екземпляр акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в подальшому копію такого акту водієві не вручав;
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №52018703 складено від імені ОСОБА_2 іншим поліцейським –лейтенантом поліції Тертичним Д.Р.;
- співробітники поліції не мали повноважень на проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.
В суді апеляційної інстанції захисник Красюк І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення;
- квитанцією використання газоаналізатора «Drager Alkotest 7510», згідно із якою встановлено концентрацію алкоголю у розмірі 1,73 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 7510», у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови;
- рапортом;
- відеозаписом з місця події, яким зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 7510», яким встановлена концентрацію алкоголю у розмірі 1,73 проміле.
Доводи апеляційної скарги захисника Красюка І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.
Доводи щодо неповідомлення підстав зупинки транспортного засобу, спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції повідомив причину зупинки транспортного засобу із посиланням на п. 7 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (02:55:57).
Щодо незаконності постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП: доводи про порушення при складанні вказаної постанови не впливають на правильність вирішення справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки така постанова не є визначальним доказом стану сп`яніння та не спростовує інших доказів у справі.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не є слушним, та спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини, що мали місце 22.11.2025 року о 02 год. 48 год., який ОСОБА_1 підписав без зауважень ( а.п. 1), на вимогу працівника поліції пред`явив посвідчення водія, сівши саме на водійське місце, тоді як на пасажирському місці перебувала інша особа, а також, після повідомлення поліцейським про його відсторонення від керування транспортними засобами на підставі статті 266 КУпАП, він відповів, що зрозумів, при цьому зазначивши «у нього ж водій», чим фактично підтвердив свою участь у керуванні транспортним засобом до моменту зупинки (03:12:16), що у своїй сукупності доводить безпідставність відповідних доводів апеляційної скарги.
Згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу також підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, та як водій, погодився пройти такий огляд.
Доводи апеляційної скарги про порушення порядку оформлення результатів огляду на стан сп`яніння спростовуються матеріалами справи, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та змістом протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його складення, при цьому результат огляду ним не заперечувався, що підтверджується підписом ОСОБА_1 .
Щодо складання протоколу іншою особою, то сам по собі факт технічного оформлення документів іншим працівником поліції не свідчить про їх недійсність, якщо такі документи складені уповноваженою особою та підтверджені її підписом.
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було дотримано вимог процедури проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд мала проводити уповноважена особа органу управління Військової Служби правопорядку не є слушним з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
У відповідності до ст. 255 КУпАП уповноваженою особою для складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП є органи Національної поліції.
Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом, застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, який проводять працівники Національної поліції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.
Однак ОСОБА_1 був зупинений на транспортному засобі, який не рахується за військовою частиною, будь-які відомості про те, що він виконував обов`язки військовослужбовця за події, що мала місце 22.11.2025 року, матеріали справи не містять.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2025 року та доданого відеозапису, вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у м. Дніпро, вул.. Івана Нечуя-Левицького біля буд. 131м, тобто поза межами території будь-якої військової частини. ОСОБА_1 не був одягнутий у військовий одяг, не керував транспортним засобом Збройних Сил України. Також ОСОБА_1 не надано відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням він виконував обов`язки військової служби.
Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю за доцільне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Красюка І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко