УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/1334/25 Головуючий у 1-й інст. Лось Л. В. 
Номер провадження №33/4805/628/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря Хрус С.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Стрижака Сергія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Стрижака Сергія Васильовича, на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановила:
Постановою судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду 7.10.2025 близько 22:00 год за адресою: Житомирський район, с. Велика Горбаша по вул. Житомирській водій ОСОБА_1 керував тз Mercedes нз. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на портативний відеореєстратор поліцейського 857427, чим порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Стрижак С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неправильне з`ясування судом об`єктивних обставин справи, невірне застосування норм матеріального права. Вагому обставину, яку повідомив свідок, а суд не правомірно залишив без уваги, що свідок ОСОБА_2 повідомив, що після почутого звуку удару, він лише через 15-20 хвилин підійшов до авто, де перебував ОСОБА_1 і з якого через злам ноги він не міг вибратись. У свою чергу свідок зазначав як патрульним під час надання пояснень так і суду, що ОСОБА_1 , поки він його витягував зазначав, що він не керував т/з, а керував ним інша особа, яка покинула місце ДТП до прибуття свідка. Вважає, що суд першої інстанції не вірно оцінив наявний у справі відеозапис, який підтверджує відсутність зафіксованого руху т/з під керування ОСОБА_1 , адже такий відеозапис починається вже із лікарні, де ОСОБА_1 перебуває на ліжку. Зазначає, що наявний у справі відеозапис не є безперервним, переривається з 23:36 по 23:49, на відео незафіксовано складання матеріалів та ознайомлення з ними ОСОБА_1 .. Також суд належним чином не оцінив те, що свідок ОСОБА_2 також вказував, що під час того, як він витягував ОСОБА_1 із автомобіля, той йому казав, що керував т/з особа на імя "Дімка", а не він і ця особа покинула з невідомих йому причин автомобіль за 10 хвилин до прибуття свідка. Вважає, що не враховано доводи сторони захисту, щодо того, шо надане разом із адміністративним матеріалом направлення є неналежним доказом, з огляду на те, що лікарі закладу охорони здоров`я вказували про безпідставність проведення огляду за направленням, яке не відповідає Формі, визначеній Законом. Стверджує, що наявний у справі відеозапис із боді камери патрульного описує події того, що коли патрульні вперше побачили ОСОБА_1 , то останній перебував у лежачому стані після травми на столі у приймальному відділенні лікарні. Патрульний інспектор, який склав цей акт огляду взагалі не підходив і близько до ОСОБА_1 , щоб перевірити ці ознаки. А щодо поведінки, що не відповідає обстановці, то цілком логічно розуміти, що ОСОБА_1 після ДТП та не може рухатись, відчуває сильний фізичний біль та перебуває у шоковому стані, і його поведінка обумовлена об`єктивними обставинами а не вживанням алкоголю.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №496047 від 28.10.2025 (а.с.2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 28.10.2025 (а.с. 6), розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП від 28.10.2025 (а.с. 5), рапорт помічника чергового відділу поліції №1 Житомирського управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області Берідзе О.В. від 28.10.2025 (а.с. 9); диском з відеозаписом події (а.с. 10).
Судом першої інстанції допитано свідка ОСОБА_3 , який є працівником поліції, який прибув за викликом на місце ДТП, в судовому засіданні показав, що прибувши на місце ДТП там був гр. ОСОБА_2 , який повідомив, що водія забрала карета швидкої допомоги до лікарні. Вказав, що працівниками поліції було проведено опитування гр. ОСОБА_2 , як свідка ДТП, який пояснив, що під час ДТП перебував в будинку та почувши звук удару вийшов на вулицю подивитися, що сталося і побачив автомобіль, який в`їхав у дерево. Покази свідка були оформлені працівниками поліції письмово. 
Після огляду місця ДТП та опитування ОСОБА_2 працівники поліції прибули до лікарні, куди було доставлено ОСОБА_1 .. Від лікаря стало відомо, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння та результат був позитивний, але на вимогу працівника поліції пройти такий огляд відмовився. На вимогу поліції надати висновок до матеріалів справи, лікар відмовила, пояснивши сою відмову тим, що ОСОБА_1 не надав згоди працівникам поліції на проведення огляду та що направлення поліції на проведення огляду було відсутнє на момент проведення огляду.
Вказав, що на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зауважив, що на пропозицію працівників поліції отримати копію протоколу та надати пояснення ОСОБА_1 відмовився. 
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні першої інстанції показав, що біля 22 год 27.10.2025 перебував у будинку і коли почув звук удару вийшов подивиться на вулицю що трапилось та побачив як біля клубу стоїть машина і з неї іде дим. Після чого він повернувся додому, одягнувся і пішов на місце ДТП. Підійшовши до автомобіля почав витягати водія з машини. Пояснив, що ОСОБА_1 був у свідомості та перебував на пасажирському сидінні, запаху алкоголю не було чути, оскільки був дим у машині. ОСОБА_1 запитував, де ОСОБА_4 .
Свідок вказав, що будь-яких інших громадян на місці ДТП або в автомобілі ОСОБА_1 він не бачив. Свідок пояснив, що він викликав швидку, яка ОСОБА_1 доставила до лікарні.
Вказані докази апеляційний суд не може визнати як такі що узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом у стані у стані алкогольного сп`яніння.
В той же час, досліджений апеляційним судом відеозапис обставин події, свідчить про те, що поліцейські розпочали спілкування з ОСОБА_1 коли той перебував у лікарні. 
З відеозапису вбачається, що 23:17:26 біля пошкодженого автомобіля працює спецтехніка для усунення наслідків ДТП. Працівники поліції в службовому автомобіля відбирають пояснення у свідка ОСОБА_2 (23:18:58) щодо обставин ДТП. ОСОБА_2 працівникам поліції повідомив, що перебував в будинку, почувши звук удару на вулиці вийшов подивитися. ОСОБА_2 пояснив, що побачив автомобіль, який в`їхав в дерево біля клубу. Підійшовши до автомобіля побачив, що на пасажирському місці знаходиться чоловік, якого він витягнув з автомобіля. Цим чоловіком був ОСОБА_1 , від нього не було чути запаху алкоголю, тому що з автомобіля йшов дим та потекло мастило. Біля автомобіля нікого не було. ОСОБА_1 просив телефон у ОСОБА_2 , щоб зателефонувати дружині і повідомити про ДТП. Також свідок повідомив, що викликав швидку, але поліцію не викликав. Працівники поліції оформили пояснення після чого свідок власноручно підписався.
Також з відео вбачається, що працівники поліції спонукають свідка ОСОБА_5 сказати, що ОСОБА_6 був на місці водія та в нетверезому стані, хоча він їх декілька разів виправляє, що Добжанський перебував на пасажирському місці з пошкодженою ногою і він не зрозумів чи п`яний чи ні, запаху не було. Тоді працівники поліції сказали що запишемо, що витягнув водія з автомобіля.
Прибувши до лікарні (23:49:17), лікар повідомив працівникам поліції, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте висновку за результатами дослідження надати не можуть тому, що особа не надала згоду на таке обстеження працівникам поліції.
В лікарні працівники поліції ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній повідомив, що відмовляється з причин, що не є водієм та не був за кермом автомобіля. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що за кермом був Дімка і намагіється пояснити ситуацію що склалася, щоб розібратися і просить щоб все записували на камеру. Працівники поліції Добжанського перебивають і говорять що все одно складуть протокол. Поруч з ОСОБА_1 знаходиться жінка медик, яка втручається в розмову і повідомляє працівникам поліції, що складайте що хочете, але не чипайте його, бо він вже майже не дихає. 
Після чого ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР. На запитання працівника поліції, чи бажає розписуватися в матеріалах, ОСОБА_1 відповів, що не буде розписуватися, тому що він не був за кермом автомобіля. 
Таким чином, відеозаписом обставин події у повній мірі підтверджені доводи захисника про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з огляду на їх зміст, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачяться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
постановила:
Апеляційну скаргу адвоката Стрижака Сергія Васильовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.С.Рябенька