Справа № 686/20925/25
Провадження № 2/686/418/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне

17 лютого 2026 рік        м. Хмельницький 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Колієва С.А.,
при секретарі – Кучерук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
встановив:
У липні 2025 року ТОВ «Кошельок» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.02.2022 року між ТОВ «Кошельок» і ОСОБА_1 був укладений договір № 2746421384-621370 про надання коштів у позику за умовами якого останній був виданий кредит на суму 4 050,00 гривень на умовах строковості, поворотності та платності. Договір кредиту був укладений в електронному вигляді та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».
Взяті на себе зобов`язання за договором ОСОБА_1 не виконала, після закінчення строку кредитування позику не повернула та не сплатила відсотки за її користування. Станом на дату подання позову заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 12 074,27 гривень, з яких: 4 050,00 гривень – заборгованість за сумою кредиту та 8 024,27 гривень – заборгованість за відсотками.
На підставі викладеного ТОВ «Кошельок» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 2746421384-621370 у загальному розмірі 12 074,27 гривень, а також понесені судові витрати.
Відзив на позов відповідачем не поданий.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив справу розглянути за його відсутності, про що зазначив у самому позові.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
19 лютого 2022 року між ТОВ «Кошельок» і ОСОБА_1 укладено договір № 2746421384-621370 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. 
За умовами п. 1.1 Договору ТОВ «Кошельок» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 4050,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Проценти за користування кредитом 5,27 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.4.2. договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.4.3. договору), дисконтна процентна ставка за користування кредитом – 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду.
Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору кредит надається строком на 13 дні («Лояльний період»), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Сторони погодили, що встановлений в пункті 2.1. договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.
Кредит надається позичальнику, згідно з його заявою шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заявці (пункт 2.4. договору).
За змістом пунктів 3.1., 3.3. договору проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком платежів, що є додатком до цього договору.
Згідно пункту 3.5 договору сторони погоджуються, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.3.4 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2,2% за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту.
Пунктом 3.6. Договору встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах, визначених п.п. 3.7., 3.8.
Згідно з п. 3.7. Договору, зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення «лояльного періоду», але не більше ніж на 90 днів після закінчення «лояльного періоду».
Відповідно до п. 3.8. Договору, з наступного дня після закінчення «лояльного періоду» позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803% річних, що становить 2,2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
Згідно з п. 4.1.1. Договору, позичальник зобов`язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку платежів.
На підставі п. 4.1.3. Договору, позичальник зобов`язався у випадку прострочення сплати частини або всі всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.
Відповідно до п. 9.3. Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». Уклавши даний договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на сайті кредитодавця: https://koshelok.net.
Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 2296.
19 лютого 2022 року ТОВ «Кошельок» на виконання умов Договору перерахувало на картковий рахунок № НОМЕР_1 через систему НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 4050 грн., що підтверджується листом ПАТ « МТБ БАНК» у м. Києві від 15.07.2025 року, ID транзакції НОМЕР_3 .
Згідно листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.09.2025 № 20.1.0.0.0/7-250925/43996-БТ банківська картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Згідно представленої виписки по рахунку, який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 19.02.2022 року зараховано 4050,00 гривень.
Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2746421384-621370 від 19.02.2022 року становить 12 074,27 гривень, з яких: 4 050,00 гривень – заборгованість за сумою кредиту та 8 024,27 гривень – заборгованість за відсотками ( 5,27 грн. нараховано в межах Лояльного періоду та 8019,00 грн. - нараховано за продовжений строк користування позикою).
Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.
а) щодо правовідносин сторін
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що 19.02.2022 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Кошельок» в електронній формі кредитний договір, за умовами якого фінансова компанія перерахувала на зазначений нею картковий рахунок кредитні кошти, а та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. 
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 кредит не повернула та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами. 
З огляду на викладене слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не виконала обов`язки за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Кошельок» слід стягнути заборгованість за відповідними кредитними договорами.
Згідно представленого розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2746421384-621370 від 19.02.2022 року становить 12 074,27 гривень, з яких: 4 050,00 гривень – заборгованість за сумою кредиту та 8 024,27 гривень – заборгованість за відсотками ( 5,27 грн. нараховано в межах Лояльного періоду та 8019,00 грн. - нараховано за продовжений строк користування позикою).
Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного кредитного договору, підтверджується матеріалами справи. 
За таких обставин із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором кредиту № 2746421384-621370 від 19.02.2022 року у розмірі 12 074,27 гривень.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 та додатку до нього від 10.07.2025 року, підписаних ТОВ «Кошельок» та АБ «Герман Гурський та партнери», сторонами погоджено, що клієнту надано правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10000 грн., яка підлягає до сплати не пізніше 10 днів з дати ухвалення судом рішення у справі.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).
З огляду на зазначене, зважаючи на складність справи, застосування норм права при підготовці позовної заяви у даній справі об`ємом 10 сторінок, суд вважає, що розмір правничої допомоги, заявленої ТОВ «Кошельок» до відшкодування в сумі 10000 грн. є завищеним, не відповідає об`єму фактично наданої адвокатом клієнту правової допомоги та підлягає зменшенню до 6000 грн.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов до ОСОБА_1 задоволено, з останньої на користь ТОВ «Кошельок» підлягає стягненню судовий збір в суді першої інстанції в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором № 2746421384-621370 від 19.02.2022 року у розмірі 12 074,27 гривень, 2 422,40 гривень судового збору та 6000,00 гривень витрат на правничу допомогу, а всього 20496,67 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», код ЄДРПОУ 40842831, місце знаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, ч. Чайки, вул. Антонова, 8А. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 17.02.2026 року. 

Суддя: