Справа № 462/4174/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді - Пилип`юк Г. М.
за участю секретаря судового засідання - Байдали М. Б.
представника заявника - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

заявник звернулась до суду із заявою у якій просить встановити факт приналежності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 на прізвище « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 та Диплому серії НОМЕР_2 за реєстраційним № 3730 на прізвище « ОСОБА_3 ».
В обґрунтування заяви покликається на те, що враховуючи відмінність у букві прізвища їй було відмовлено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Херсонській області у прийнятті трудової книжки і диплому та зарахування часу роботи і навчання до трудового стажу, відповідно унеможливило подальше отримання пенсії.
18.08.2026 року представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області – Гребанова Ю. К., через систему «Електронний суд», подала пояснення, в яких зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішенням № 134550030732 від 09.12.2024 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше — 21 року. До страхового стажу не зараховано періоди роботи за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1980 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено прізвище « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним заявника у яких на прізвище « ОСОБА_4 », чим порушені вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.06.1974 року № 162. В свідоцтві про укладення шлюбу прізвище після шлюбу вказано « ОСОБА_5 », що також не відповідає паспортним даним на прізвище « ОСОБА_5 ». До розгляду не взято диплом НОМЕР_2 від 28.06.1980 року за період навчання з 01.09.1976 року по 26.06.1980 рік виданого Львівським гідромеліоратирним технікумом МСГ УРСР, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_6 », що не відповідає паспортним даним у яких зазначено прізвище « ОСОБА_5 ». Зазначила, що при вирішенні питання про встановлення факту, про які просить заявник, покладається на розсуд суду.
У судове засіданні заявник ОСОБА_2 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що вимоги викладені у заяві підтримує та просить такі задовольнити.
Представник заявника заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, просить заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові, про що 08.01.1962 року зроблено відповідний запис № 61 (а.с. 9).
Як вбачається з диплому серії НОМЕР_3 від 28.06.1980 року, за реєстраційним № 3730, який виданий ОСОБА_3 , вона в 1976 році вступила до Львівського гідромеліоративного технікуму МСГ УРСР і в 1980 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності «Гідромеліорація». Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 26.06.1980 року ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію техніка-гідротехніка (а.с. 11).
Згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно серії НОМЕР_4 від 20.05.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб 24.07.1981 року, про що складено відповідний актовий запис № 2280. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_5 ; дружини – ОСОБА_5 (а.с. 10).
Трудова книжка серії НОМЕР_5 від 15.09.1980 року первинно заповнена на ім`я ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 24.07.1981 року прізвище власника документа змінено на « ОСОБА_4 », про що на внутрішній стороні титульного аркуша вчинено відповідний службовий запис, завірений підписом відповідальної особи та печаткою установи (а.с. 13-14).
Паспорт громадянина України видано 02.12.1997 року Залізничним РВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).
Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.11.1998 року ОСОБА_2 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_7 (а.с. 8).
З довідки, виданої Львівською філією Львівського обласного центру зайнятості від 14.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку як безробітна у Залізничному районному центрі зайнятості м. Львова, зокрема 25.07.2000 року розпочато виплату допомоги з безробіття, 15.01.2001 року припинено виплату допомоги з безробіття (а.с. 12).
09.12.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Херсонській області прийнято рішенням про відмову у призначенні пенсії 134550030732, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше – 21 року. До страхового стажу не зараховано періоди роботи за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1980 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено прізвище « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу), що не відповідає паспортним даним заявника НОМЕР_8 від 02.12.1997 року виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області на прізвище « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу 2 сторінка паспорта), чим порушені вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.06.1974 року № 162. В свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_9 від 24.07.1981 року прізвище після шлюбу вказано « ОСОБА_5 », що також не відповідає паспортним даним заявника НОМЕР_8 від 02.12.1997 року виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області на прізвище « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу 1 сторінка паспорта). До розгляду не взято диплом НОМЕР_2 від 28.06.1980 року за період навчання з 01.09.1976 року по 26.06.1980 рік виданого Львівським гідромеліоратирним технікумом МСГ УРСР, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_6 » (мовою документа), що не відповідає паспортним даним заявника НОМЕР_8 від 02.12.1997 року виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області на прізвище « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу 1 сторінка паспорта) (а.с. 15-18).
Таким чином, має місце невідповідність прізвища заявника, яке зазначено в документах.
Згідно п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відтак умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності заявнику диплому та трудової книжки йому необхідно для реалізації права на пенсійне забезпечення.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, а тому слід встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 на прізвище « ОСОБА_2 » та Диплому серії НОМЕР_2 за реєстраційним № 3730 на прізвище « ОСОБА_3 ».
Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому суд покладає понесені заявником судові витрати на заявника.
Керуючись ст. 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 на прізвище « ОСОБА_2 », та диплому серії НОМЕР_2 за реєстраційним № 3730 на прізвище « ОСОБА_3 ».
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, ЄДРПОУ: 21295057, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6.

Суддя/підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя:         Пилип`юк Г. М.